Справа № 203/4234/24
Провадження № 1-кс/0203/2462/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2024 про відмову в задоволенні клопотання, заявленого у кримінальному провадженні №0000382 від 03.02.2016 за ч. 2 ст. 365 КК України

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду зі скаргою, в якій просить поновити пропущений процесуальний строк на її подання; «скасувати постанову від 08.07.2024 як не спроможну, згідно ст. ст. 36, 110 КПК України; зобов`язати уповноважених осіб процесуального керівництва прокуратури області у кримінальному провадженні №0000382 від 03.02.2016 за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України вдруге розглянути клопотання та винести законну та обґрунтовану постанову (задовольнити або відмовити), чітко зазначивши підстави та їх мотивацію з позиції повного, об`єктивного скорішого встановлення фактів злочину та їх розкриття».

Скаргу обґрунтовано тим, що у постанові від 08.07.2024 №20-3870/24 не зазначено від якого числа розглянуто клопотання (порушений триденний строк розгляду); не зазначено повної правової кваліфікації злочину, тобто відсутня кваліфікація за ч. 1 ст. 366 КК України, а тільки ч. 2 ст. 365 КК України; відмова в задоволенні клопотання не вмотивована.

У судовому засіданні скаржник підтримав скаргу в повному обсязі, зазначив, що право на оскарження постанови прокурора передбачено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Прокурор надав матеріали розгляду клопотання, зокрема, копію клопотання від 17.06.2024; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000382 від 03.02.2016, від 25.03.2016, від 11.12.2023 за ч. 2 ст. 365 КК України; копію постанови про відмову в задоволенні клопотання від 05.07.2024. Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги з посиланням на норми ст. ст. 36, 40 КПК України, а також те, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється органами ДБР, тому клопотання про проведення окремих слідчих дій має бути подано безпосередньо до слідчого. Вважає доводи скаржника з приводу необґрунтованості та невмотивованості постанови, а також прийняття рішення поза строками, встановленими ст. 220 КПК України, такими, що не знайшли свого підтвердження. З питань недостатності, на думку скаржника, кваліфікації кримінального правопорушення повідомив, що прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури 10.05.2024 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження за ч. 1 ст. 366 КК України щодо складення завідомо неправдивих офіційних документів.

З урахуванням положень ст. 304 КПК України та обставин первісного звернення зі скаргою до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яким ухвалою суду від 25.07.2024 її було повернуто скаржнику як подану з порушенням правил територіальної підсудності, суд вважає наявними підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З поданої скарги вбачається, що заявником оскаржується постанова Дніпропетровської обласної прокуратури від 05.07.2024 про відмову в задоволенні клопотання, в якому скаржник просив прокурора скласти доручення слідчому ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, з дислокацією в м. Дніпрі, якого призначили в кримінальному провадженні, допитати його та відібрати докази, що мають принципово важливе значення по справі; доручити надати можливість ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Кримінальний процесуальний кодекс України (надалі - КПК) містить поняття слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчі (розшукові) дії - це регламентовані кримінальним процесуальним законом процесуальні дії, які здійснюються уповноваженою особою і являють собою сукупність пошукових, пізнавальних і засвідчуючих операцій, направлених на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Кримінальний процесуальний кодекс передбачає, зокрема, проведення такої слідчої (розшукової) дій як допит (ст. 224 КПК України).

Самостійну групу слідчих (розшукових) дій становлять негласні слідчі (розшукові) дії. Так, згідно з ч. 1 ст. 246 КПК негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами ст. ст. 314 -316 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

З огляду на викладене, розгляд слідчим суддею скарг на постанову прокурора про відмову скласти доручення слідчому на проведення слідчих(розшукових) дій, доручення на ознайомлення з матеріалами справи чинний КПК не передбачає.

В такому разі скаржник не позбавлений права звернутися з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, в разі наявності відповідного процесуального статусу та процесуальних підстав, безпосередньо до слідчого, прокурора з вимогами про проведення слідчої (розшукової) дії (допиту), надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. В разі ухвалення рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії, скаржник має право звернутися до суду зі скаргою в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України або зі скаргою на бездіяльність згідно п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України в разі не розгляду клопотання в строк, визначений ст. 220 КПК України.

Таким чином, скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05.07.2024 про відмову в задоволенні клопотання, заявленого у кримінальному провадженні №0000382 від 03.02.2016 за ч. 2 ст. 365 КК України, слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 3, 26, 303 -307 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах обласної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2024 про відмову в задоволенні клопотання, заявленого у кримінальному провадженні №0000382 від 03.02.2016 за ч. 2 ст. 365 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1