Справа №345/3782/21
Провадження № 1-кп/345/30/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000041 від 01.02.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, із середньою освітою, РНОКПП - НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисниці ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, наркотичних засобів, вчинене повторно.

Злочини вчинено за наступних обставинах.

ОСОБА_2 , з метою незаконного збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 (засуджений вироком Калуського міськрайонного суд Івано-Франківської області від 29.02.2024), з яким діючи з корисливих спонукань, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, придбали 1047 таблеток в блістерах із маркуванням «Subutex», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, бупренорфін, загальною кількістю 8,2921 грама, які незаконно зберігали з метою подальшого незаконного збуту, грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

10 червня 2021 року, о 17 год. 40 хв., ОСОБА_6 (вирок суду стосовно якого набрав законної сили), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних речовин, зустрівся із ОСОБА_7 та на автомобілі «Пежо 206», д.н.з. НОМЕР_2 , прибув на АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, о 18 год. 11 хв., до них прибув ОСОБА_2 на автомобілі «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_3 та передав 1047 таблеток у блістерах із маркуванням «Subutex» ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 , знаходячись в автомобілі «Пежо 206», д.н.з. НОМЕР_2 , незаконно збув ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 200 000 грн. 1047 таблеток у блістерах із маркуванням «Subutex», які відповідно до висновків експерта № СЕ-19/109/-21/6490-НЗПРАП від 08.07.2021; № СЕ-19/109/-21/6492-НЗПРАП від 11.06.2021, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, бупренорфін, загальною кількістю 8,2921 грама, що відповідно до Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 є особливо великим розміром.

Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_2 з метою незаконного збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів, діючи з корисливих спонукань, повторно, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, придбав 49 таблеток в блістерах із маркуванням «Subutex», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, бупренорфін, загальною кількістю 0,3893 грама, які незаконно зберігав у себе з метою подальшого незаконного збуту, грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

10 червня 2021 року, ОСОБА_2 , діючи умисно, повторно, з метою збуту наркотичних речовин, зберігаючи при собі 49 таблеток в блістерах із маркуванням «Subutex», пересуваючись на автомобілі «Фольксваген Пассат», д.н.з НОМЕР_3 , прибув на АДРЕСА_4 .

Цього ж дня, о 18 год. 52 хв., працівниками поліції проведено невідкладний обшук автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з НОМЕР_3 , що знаходився по АДРЕСА_4 , на якому пересувався ОСОБА_2 , в ході якого виявлено та вилучено 49 таблеток в блістерах із маркуванням «Subutex», які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-21/6739-НЗПРАП від 29.06.2021 містять наркотичний засіб бупренорфін, загальною кількістю 0,3893 грама, які ОСОБА_2 зберігав з метою повторного незаконного збуту.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав. Ствердив, що жодних неправомірних дій не вчиняв. Пояснив, що одного дня в червні 2021 року йому подзвонив ОСОБА_6 з проханням допомогти підвезти кульок, який він йому дасть. В обідній час вони зустрілись в Калуші біля філії «Прикарпаттяобленерго». ОСОБА_6 взяв зі своєї машини кульок і поставив в його автомобіль VW Passat. Сказав, що зателефонує і скаже, коли підвезти. Йому не було відомо, що знаходиться в цьому кульку. Приблизно через три години зателефонував ОСОБА_6 і сказав приїхати в с. Вістова. Коли він прибув на місце, то ОСОБА_6 підійшов до його машини, забрав кульок і передав йому кошти. Сказав, що потім ці кошти забере. Там було більше сорока тисяч гривень. Інших осіб, окрім ОСОБА_6 , він там не бачив. Далі він поїхав з того місця і по дорозі його зупинили поліцейські. В автомобілі знайшли кошти і таблетки. Близько десяти тисяч гривень з цих з вилучених - це його власні кошти. А таблетки, які знайшли в його автомобілі, ймовірно, поставив йому ОСОБА_6 . Під час обшуку в нього вилучили мобільні телефони Huawei і Ergo. Не пригадує інших розмов і зустрічей з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 був на автомобілі марки Пежо. Ніколи раніше з наркотичними речовинами він справи не мав. Ймовірно ОСОБА_6 образився на нього і наговорив неправду.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вище зазначених злочинів підтверджується показаннями свідків, висновками судових експертиз та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи.

Зокрема, показами свідка ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який проводив оперативну закупку та який суду пояснив, що під впливом працівників правоохоронних органів не перебуває. Він впізнає ОСОБА_9 , в якого він купив наркотичні засоби, і вказав на особу, яка під час судового засідання перебувала в спеціальній загороді, де утримуються особи, які перебувають під вартою. На той час в тому приміщенні перебував ОСОБА_6 , матеріали відносно якого в подальшому були виділені в окреме провадження і вирок відносно якого набрав законної сили. Спершу свідок ОСОБА_7 дав покази щодо епізоду злочинної діяльності ОСОБА_6 , який мав місце 28.04.2021 року і який не ставиться у вину ОСОБА_2 .

Надалі свідок розповів, що 10.06.2021 р. він знову здійснював оперативну закупку психотропної речовини за кошти в сумі 200 000 грн. Ці кошти йому вручили працівники поліції в присутності понятих. Перед цим його обшукали. Кошти були перераховані і помічені спеціальною речовиною. На його одяг вчепили камеру. При цьому складали відповідні процесуальні документи. Також він писав заяву про згоду провести оперативну закупку. З метою не розкривати дані про себе він змінив підпис. Далі їхав з АДРЕСА_3 , де за домовленістю зустрівся з ОСОБА_6 . Останній комусь зателефонував і разом на машині ОСОБА_6 вони від`їхали до річки, де чекали близько 30 хв. одну людину. За цей час перерахували кошти, які він передав ОСОБА_6 . На автомобілі темного кольору під`їхав інший чоловік, якому ОСОБА_6 передав кошти і взяв в нього пакет. Далі цей пакет ОСОБА_6 передав йому. Після цього його з траси забрали працівники поліції. В пакеті були близько тисячі таблеток. Жодних предметів по дорозі в Калуш йому не передавали. З ОСОБА_6 він познайомився десь за два-три роки до цього через спільних знайомих, від знайомих чув, що в ОСОБА_6 можна купити «субітекс» і взнав його телефон.

Показами свідка ОСОБА_6 , матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження і який засуджений вироком Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 року за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України. Він розповів, що з ОСОБА_2 він знається давно, а з ОСОБА_7 познайомився в колонії, коли відбував покарання у вигляді позбавлення волі в період з 2012 року по 2015 рік. Одного разу йому зателефонував ОСОБА_7 і спитав, чи можна купити «субітекс». Він бажав купити більше тисячі таблеток. Для цього таблетки «субітекс» він придбав через мережу Інтернет у незнайомої людини і забрав із так званої «закладки». Надалі за домовленістю зустрівся з ОСОБА_11 10.06.2021 р. близько 16 години у с. Вістова. ОСОБА_11 сів в його автомобілі марки Пежо і разом вони від`їхали до узбережжя річки. Там ОСОБА_11 передав йому 200 000 грн., а він натомість дав йому таблетки «субітекс», які йому підвіз на автомобілі VW Passat синього кольору ОСОБА_2 . Ці таблетки він дав ОСОБА_2 напередодні того ж дня для перестраховки. Вважає, що ОСОБА_2 знав, що саме за таблетки це були. Кошти, які дав йому ОСОБА_11 , він передав ОСОБА_2 . В ОСОБА_2 в машині залишилась частина таблеток, адже, ймовірно, ОСОБА_2 відраховував необхідну кількість таблеток відповідно до оплаченої суми коштів. ОСОБА_2 були потрібні кошти, тож він сказав йому, щоб взяв собі скільки треба з переданої суми. Коли в подальшому його затримали працівники поліції, то при ньому було лише 20 000 грн., адже решту отриманих від ОСОБА_7 коштів він передав ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_2 в автомобілі на той час більше нікого не було. Щодо зафіксованих його телефонних розмов, то під час цих розмов, коли він вживав прізвисько « ОСОБА_13 », то мав на увазі саме ОСОБА_2 .

Показами свідка ОСОБА_14 , який двічі був понятим при проведенні слідчих дій. Перший раз це було в кінці квітня 2021 року. Другий раз він брав участь в слідчих діях в червні 2021 року, коли його знову працівники поліції запросили бути понятим. Він з ними поїхав у відділення поліції, де був ще один понятий і той самий закупний, що і попереднього разу. Останній писав заяву про свою згоду. Закупного оглянули і ніяких заборонених речей в нього не виявили. При цьому склали відповідний протокол. В їхній присутності перерахувати і відкопіювали кошти в сумі 200 000 грн. різними купюрами. На копіях підписався він і інший понятий. Окремі купюри були оброблені спеціальною речовино. На закупного була закріплена спеціальна апаратура. На автомобілі всі учасники слідчої дії поїхали на вокзал. Там закупний пересів в автобус. Всі решта їхали автомобілем позаду автобуса, в якому їхав закупний. Так вони доїхали до с. Вістова перед м. Калуш. Далі закупний вийшов з автобуса. Через певний час він повернувся зі згортком, в якому було більше тисячі таблеток. Він пояснив, що придбав ці таблетки за раніше видані йому кошти. Також закупний повідомив, що на місці події окрім продавця був ще один чоловік, якого він не знав. Таблетки були опечатані і поняті підписались на бирці. За результатами цієї слідчої дії був складений протокол, зауважень до якого не було. Свідок ствердив, що родичів серед працівників правоохоронних органів не має.

Окрім показів свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_2 доводиться наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 13.05.2021 року, яку розсекречено актом № 28 від 22.07.2021 року. З даної постанови слідує, що контроль за вчиненням злочину слід провести, шляхом проведення оперативної закупки в ОСОБА_6 наркотичних засобів та психотропних речовин із використанням спеціальних технічних засобів та заздалегідь ідентифікованих грошових коштів (т. 3 а.с. 69-71);

-постановою прокурора від 13.05.2021 року про залучення до проведення контролю за вчиненням злочину (оперативної закупки) ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , анкетні відомості про яких змінено у зв`язку із застосуванням до них заходів безпеки (т. 3 а.с. 72-74);

-постановою прокурора від 13.05.2021 року про використання під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме контролю за вчиненням злочину заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів в залежності від кількості придбаного з наступних розрахунком: 200 грн. за 1 грам «амфетаміну»; 200 грн. за 1 грам «марихуани»; 400 грн. за одну таблетку «субітексу»; грошові кошти постановлено передати одній із залучених до контролю за вчиненням злочину осіб - ОСОБА_15 чи ОСОБА_7 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 75-76);

-заявою ОСОБА_7 від 10.06.2021 року, в якій він надав добровільну згоду на проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 83);

-протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 10.06.2021 року з додатками (т. 3 а.с. 87-184), з якого вбачається, що 10.06.2021 року в період з 16.00 год. по 16.30 год. в службовому приміщенні УБН в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 150) було оглянуто купюри встановленого зразка грошової одиниці національної валюти «гривня»: банкноти номіналом 500,00 грн. у кількості 364 купюри, номіналом 1000,00 грн. у кількості 18 купюр. Загальна сума оглянутих грошових коштів складає 200 000,00грн., які були пред`явлені понятим та особі, залученій до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, що підтверджується їхніми підписами. Також дані грошові кошти з наступними серіями та номерами купюр ФЗ 7283104, ЦБ 9844721 , ВГ 6158803 було оброблено спеціальним препаратом «Промінь-1»;

-протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 10.06.2021 року (т. 3 а.с. 185-186), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 перед початком оперативної закупки був одягнений у спортивні штани чорного кольору із червоними вставками, куртку джинсову синього кольору та чорні кросівки. У правій передній кишені штанів ОСОБА_7 знаходився мобільний телефон сірого кольору. Будь-яких грошей чи заборонених до обігу предметів у ОСОБА_7 не виявлено. Перед початком проведення оперативної закупки ОСОБА_7 було вручено грошові кошти - банкноти номіналом 500,00 грн. у кількості 364 купюри, номіналом 1000,00 грн. у кількості 18 купюр, на загальну суму 200 000,00грн.,

-протоколом добровільної видачі від 10.06.2021 року (т. 3 а.с. 187), яким задокументовано факт добровільної видачі ОСОБА_7 1047 таблеток з надписом на кожному блістері «Subutex». Після добровільної видачі паперового згортку будь-яких грошей чи заборонених до обігу предметів у ОСОБА_7 не виявлено;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 11.06.2021 року, з якого слідує, що 10.06.2021 року о 16.00 год. в приміщенні службового кабінету УБН в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 150) в присутності понятих було проведено огляд та ідентифікацію грошових коштів, які були використані для отримання відомостей про злочин та осіб, які його вчинили. Під час огляду було встановлено, що грошові кошти представляють собою встановленого зразка купюри грошової одиниці національної валюти «гривня». Загальна сума оглянутих грошових коштів складала 200 000,00 грн. Також дані грошові кошти з наступними серіями та номерами купюр ФЗ 7283104, ЦБ 9844721 , ВГ 6158803 було оброблено спеціальним препаратом «Промінь-1».

0 16.35 год. того ж дня за участю понятих було проведено особистий огляд громадянина ОСОБА_7 , який надав добровільну згоду на проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Subutex» у громадянина ОСОБА_6 . Під час огляду будь-яких грошей чи заборонених до обігу предметів у ОСОБА_7 не виявлено. Після огляду ОСОБА_7 були видані грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., які ОСОБА_7 в присутності понятих перерахував і поклав до чорної шкіряної сумки.

Після цього на службовому автомобілі усі присутні поїхали на вул. Привокзальна, де ОСОБА_7 пересів в автобус із сполученням Івано-Франківськ-Калуш, а інші учасники на службовому автомобілі слідували за даним автобусом. Під`їжджаючи до м. Калуш громадянин ОСОБА_7 вийшов із автобуса неподалік АЗС «Укрнафта», де підійшовши до припаркованого автомобіля марки «Пежо» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , присів на пасажирське сидіння, а за кермом знаходився ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_7 присів в автомобіль, вони почали рухатися на виїзд із м. Калуш у напрямку с. Вістова, де переїхавши через міст ріки Лімниця, повернули ліворуч та поїхали у напрямку річки, де і зупинилися.

10.05.2021 року о 18.25 год. в автомобіль працівників УБН в Івано-Франківській області ДБН НП України, що знаходився неподалік продуктового магазину « Вістова », що розташований в с. Вістова поблизу моста через річку Лімниця присів ОСОБА_7 та добровільно видав поліетиленовий пакет зеленого кольору, в середині якого знаходилися обмотані в прозору поліетиленову плівку 8 упаковок та одну частину конвалюти із вмістом однієї таблетки, при розгортанні яких було виявлено загальну кількість 1047 таблеток (упакованих в блістери) з надписом на кожному блістері «Subutex». При цьому ОСОБА_7 повідомив, що закупка відбулася в автомобілі, на якому приїхав ОСОБА_6 , а саме «Пежо» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , перебуваючи у салоні даного автомобіля ОСОБА_7 передав грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., а ОСОБА_6 передав йому поліетиленовий пакет зеленого кольору із блістерами «Subutex», а йому в свою чергу підвіз громадянин на автомобілі марки «Волькцваген Пасат», темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , після того, як він передав йому пакет, ОСОБА_6 передав йому частину грошей, які були вручені для проведення оперативної закупки. Після добровільної видачі поліетиленового пакета зеленого кольору із вмістом блістерів «Subutex» будь-яких грошей чи заборонених до обігу предметів у ОСОБА_7 не виявлено (т. 3 а.с. 77-82);

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 25.06.2021 року (т. 3 а.с. 188-192), з якого вбачається, що в ході проведення даної НСРД відносно ОСОБА_6 встановлено, що 10.06.2021 року о 12:37 ОСОБА_6 на автомобілі «Ауді», д.н.з. НОМЕР_7 , рухаючись по вул. Б.Хмельницького в сторону АЗС «ВОГ» та повернув на вул. Окружна, де зупинившись поблизу КП «Водотеплосервіс», зустрівся із ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (одягнутий: чорна футболка, чорні спортивні штани та кросівки чорного кольору), який приїхав на автомобілі марки «Фольксваген» типу універсал, темного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , зустрівшись, двоє вийшли з автомобілів, привітались та почали розмовляти.

О 12.50 год. ОСОБА_2 свій у свій автомобіль та поїхав (залишений без спостереження), ОСОБА_6 також поїхав на своєму автомобілі до місця свого проживання.

О 16.09 год. ОСОБА_6 на автомобілі «Пежо» виїхав з даної парковки та о 16.22 год. зупинився на паркові Калуської ЦРЛ, що за адресою АДРЕСА_5 та став очікувати, не виходячи з автомобіля. О 17.17 год. ОСОБА_6 виїхав з парковки та направився в сторону вул. Івано-Франківсьої, де припар кувався неподалік АЗС «Укрнафта» та став очікувати.

10.06.2021 року о 17.40 год. в автомобіль до ОСОБА_6 на пасажирське сидіння сів невідомий чоловік. Після чого ОСОБА_6 поїхав в сторону кільця на виїзд з м. Калуш та в с. Вістова за мостом, повернув наліво в напрямку с. Бабин Зарічний, зупинився на узбіччі поблизу річки та став очікувати, не виходячи з автомобіля.

О 18.01 год. в сторону с. Бабин Зарічний, де перебував автомобіль ОСОБА_6 заїхав автомобіль марки «Фольксваген» типу універсал, темно-синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився біля автомобіля ОСОБА_6 , останні вийшли зі своїх автомобілів та почали розмовляти. Під час розмови останні обмінялися предметами, а саме ОСОБА_2 передав пакет зеленого кольору, ідентифікувати інші предмети, які передав ОСОБА_6 не представлялось можливим через значну відстань до об`єктів спостереження.

О 18.12 год. ОСОБА_2 виїхав з вищевказаного місця та направився в сторону м. Калуш, де зупинився на АЗС «Укрнафта», ОСОБА_6 залишився на місці. О 18.16 год. ОСОБА_6 виїхав на центральну дорогу в с. Вістова, переїхав міст в сторону м. Калуш та за мостом повернув направо і зупинився неподалік ресторану « ОСОБА_17 », де був затриманий працівниками поліції.

О 18.18 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на АЗС «Укрнафта», зустрівся із громадянином, який приїхав за кермом автомобіля марки «Mini Cooper», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , під час розмови останні обмінялися предметами, ідентифікувати предмети, які передав ОСОБА_2 , не представлялося можливим через значну відстань до об`єктів спостереження. О 18.20 год. ОСОБА_2 виїхав з АЗС «Укрнафта» по вул. Івано-Франківська в сторону центральної частини м. Калуш і був затриманий працівниками поліції. До даного протоколу долучено диск (т. 3 а.с. 193), вміст якого було переглянуто в судовому засіданні;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.07.2021 року по номеру телефону ОСОБА_6 « НОМЕР_9 », з додатками, на яких зафіксовано телефонні розмови останнього за період часу з 24.05.2021 по 07.07.2021. (т. 3 а.с. 199-217). Зокрема, зі стенограми розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за 07.06.2021 час 13:58:04, за 07.06.2021 час 14:27:39, за 07.06.2021 час 15:04:42, за 07.06.2021 час 15:21:46, за 07.06.2021 час 15:33:13, за 07.06.2021 час 15:38:43, за 07.06.2021 час 15:50:17, за 07.06.2021 час 17:22:01, розмов між ОСОБА_6 та його подругою ОСОБА_18 за 07.06.2021 час 16:17:23, за 07.06.2021 час 16:47:08, за 07.06.2021 час 16:57:50, за 07.06.2021 час 22:07:37, розмов між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_19 за 07.06.2021 час 18:16:13, за 07.06.2021 час 13:58:04 зрозуміло, що ще 07.06.21 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні були зустрітись на об`їзній біля заправки для передачі останньому наркотичного засобу на 200 000 грн. Неподалік їх місця зустрічі на ОСОБА_6 чекав ОСОБА_2 , який мав при собі наркотичний засіб та повинен був його передати ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_2 помітили присутність працівників поліції та відклали зустріч на кілька днів. При цьому ОСОБА_6 сказав ОСОБА_7 що це за ним слідкували працівники поліції і щоб наступного разу він приїжджав на автобусі і в менш примітному одязі (телефонна розмова між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_19 за 07.06.2021 час 18:16:13).

Зі змісту розмов за 10.06.2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вбачається, що вони спочатку домовляються про зустріч, потім о 16:19:12 ОСОБА_2 телефонує до ОСОБА_6 і цікавиться, чи ще довго чекати. 0 17:29:10 ОСОБА_2 знову телефонує до ОСОБА_6 , під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомляє ОСОБА_2 , що особа, на яку вони чекають, їде маршруткою і ще потрібно 10-15 хвилин її почекати. Зі змісту розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 10.06.2021 року о 17:47:59 зрозуміло, що ОСОБА_2 зупинився не в тому місці, ОСОБА_6 просить ОСОБА_2 під`їхати ближче до ріки, оскільки особа, на яку вони чекали ( ОСОБА_7 ) боїться. До даного протоколу долучено диск (т. 3 а.с. 218), вміст якого було прослухано в судовому засіданні;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 12.07.2021 року (т. 3 а.с. 225-232), в якому зафіксовано факт зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10.06.2021 року о 17:40:59 год. А саме ОСОБА_7 сів в автомобіль до ОСОБА_6 . В ході спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вони домовляються про продаж «кальос» у кількості 1050 штук. 200 000,00 грн., які ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 готівкою. При цьому ще 1600 грн. ОСОБА_7 пообіцяв перерахувати на банківську картку ОСОБА_6 . Зі змісту розмови між даними особами також встановлено, що вони очікували, що товар підвезе інша особа, з якою попередньо домовився ОСОБА_6 . О 18:11:15 год. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля. О 18:11:31 год. ОСОБА_6 повернувся в автомобіль та почав розпаковувати пакет. При цьому вказав ОСОБА_7 , що з того, що містилося в пакеті, 56 (7 на 8) належить ОСОБА_6 . О 18:15:03 ОСОБА_7 вийшов із автомобіля в с. Вістова, поблизу магазину та тримав в лівій руці поліетиленовий пакет зеленого кольору. До даного протоколу долучено диск та SD-карти (т. 3 а.с. 233), вміст яких було переглянуто в судовому засіданні. Також суд звертає увагу, що в даному протоколі зафіксовано, що в ході спілкування ОСОБА_7 запитував ОСОБА_6 , чи він впевнений у надійності чоловіка, який привіз товар ( ОСОБА_2 ), на що ОСОБА_6 запевнив, що «человєк надьожний» (т. 3 а.с. 231). Тобто вказане додатково підтверджує попередню змову ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на збут наркотичних засобів;

-висновком експерта № СЕ-19/109-21/6492-НЗПРАП від 11.06.2021 року (т. 5 а.с. 2-5), відповідно до якого надані на дослідження таблетки в блістері із написом «Subutex…» (7 таблеток) містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальна кількість бупренорфіну в наданих таблетках становить 0,0553 грама;

-висновком експерта № СЕ-19/109-21/6490-НЗПРАП від 08.07.2021року (т. 5 а.с. 7-15), відповідно до якого надана на дослідження 1040 таблеток в блістерах та частинах блістерів із написом «Subutex» містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальна кількість бупренорфіну в наданих таблетках становить 8,2368 грама;

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 10.06.2021 року з додатком (т. 5 а.с. 19-24), з якого вбачається, що 10.06.2021 року о 18.50 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_6 було затримано на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_6 ,. виявлено та вилучено частину з одержаних за збут наркотичних засобів грошових коштів, а саме купюр номіналом 1000 грн, із серіями та номерами: АЕ451922, АЕ1059667, АД7033697, БА2152374, АЕ20099396, АВ8640167, АА9753648, АБ550505, АБ7668154, АА4152191, АЖ7823028, АА8550938, АА8550939, АА8550940, АА8550941, АА8550942, АИ6296842, АИ2864829, купюри номіналом 500грн із серіями та номерами: БА7937238, ХИ1834224, АА0721401, АЖ0770034, ЗЗ1535178, ЛИ3493273, СД0728380;

-протоколом обшуку від 10.06.2021 року, проведення якого узаконено ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.06.2021 року (т. 5 а.с. 34-35), відповідно до якого під час проведення обшуку автомобіля марки «Peugeot 206», р.н. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 та на праві власності належить ОСОБА_18 , виявлено і вилучено 7 блістерів таблеток із маркуванням «Subutex» по 7 таблеток в кожному; 1 фрагмент блістера таблеток із маркуванням «Subutex» із вмістом двох таблеток; 1 фрагмент блістера таблеток із маркуванням «Subutex» із вмістом п`яти таблеток, які ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_2 в день затримання, мобільні телефони Nokia та мобільний телефон iPhone з сім-картками операторів мобільного зв`язку, якими користувався ОСОБА_6 та за допомогою яких здійснював телефонні дзвінки, що зафіксовані в протоколах за результатами проведення НСРД; грошові кошти в сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 200 грн, із серіями та номерами: ХЗ2590361, КЗ 863193, СН 5363310, УП 9428776; ключі від автомобіля АUDI із брелоком синього кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Peugeot 206 ; свідоцтво реєстрації транспортного засобу AUDI A6; автомобіль марки «PEUGEOT 206» (т. 5 а.с. 36-42). До даного протоколу долучено SD-карту (т. 5 а.с. 74), вміст якої було переглянуто в судовому засіданні;

-протоколом затримання ОСОБА_2 від 10.06.2021 року (т. 5 а.с. 87-91), з якого вбачається, що 10.06.2021 року о 21.56 год. в АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 було затримано на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України;

-протоколом обшуку від 10.06.2021 року, проведення якого узаконено ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.06.2021 року (т. 5 а.с. 92-93), відповідно до якого під час проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» синього кольору, р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 41 500 грн., які використовувались під час оперативної закупки наркотичних засобів та передані ОСОБА_7 . ОСОБА_6 в якості оплати за таблетки, а ОСОБА_6 в свою чергу передав їх ОСОБА_2 в якості оплати; дві резинки жовтого та червоного кольору, якими були перев`язані грошові кошти, передані ОСОБА_6 . ОСОБА_2 ; 7 (сім блістерів) запечатаних заводських упаковок з написами «SUBUTEX» із вмістом у кожному 7 (семи) овальних таблеток, на чотирьох з яких наявне маркування, які були обгорнуті прозорою поліетиленовою харчовою плівкою та залишились з партії, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_2 збули ОСОБА_7 , три рулони з прозорою поліетиленовою харчовою плівкою, яку ОСОБА_2 використовував для упакування наркотичних засобів; мобільний телефон марки «HUAWEY», чорного кольору в прозорому чохлі із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл», карту мобільного оператора «Київстар»; мобільний телефон марки «ERGO», із сім-картою з маркуванням «Lucamobile, які ОСОБА_2 використовував в тому числі для спілкування із ОСОБА_6 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», синього кольору, 2005 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», синього кольору(т. 5 а.с. 94-101). До даного протоколу долучено SD-карту (т. 5 а.с. 102), вміст якої було переглянуто в судовому засіданні;

-висновком експерта № СЕ-19/109-21/6739-НЗПРАП від 29.06.2021 року (т. 5 а.с. 105-108), відповідно до якого надані на дослідження 49 таблеток в блістерах із написом «Subutex» містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальна кількість бупренорфіну в наданих 49 таблетках становить 0,3893 грама;

-протоколом огляду предметів від 18.08.2021 року (т. 5 а.с. 122-126), відповідно до якого було проведено огляд вилученого під час проведення обшуку в ОСОБА_2 . Зокрема, під час огляду мобільного телефону марки «Huawey», IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 із сім-картою з номером НОМЕР_13 в телефонній книжці виявлено номер телефону № НОМЕР_14 , підписаний як «ОСОБА_25». Під час огляду мобільного телефону марки «Ergo», IMEI1: НОМЕР_15 , IMEI2: НОМЕР_16 із сім-картою із маркуванням Lucamobile НОМЕР_33 , а саме під час огляду списку вхідних та вихідних дзвінків виявлено наступні з`єднання з мобільними номерами, які не підписані в даному мобільному телефоні: НОМЕР_18 - 1 дзвінок (10.06.2021 року о 19.46 год.), НОМЕР_14 - 10 дзвінків в період часу із 07.06.2021 року по 10.06.2021 року 17:28 год.; НОМЕР_19 - 10 дзвінків в період часу із 19.01.2020 року по 09.06.2021 року 16:14 год;

-протоколом від 28.05.2024 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж по номеру телефону ОСОБА_19 « НОМЕР_20 », з додатками, на яких зафіксовані телефонні розмови останньої за період часу з 22.03.2021 по 20.05.2021. Зокрема, зі змісту телефонних розмов між ОСОБА_19 і ОСОБА_6 за 29.04.2021 час 15:53:04 та за 05.05.2021 час 14:56:45 вбачається, що ОСОБА_6 займається збутом чогось, щось хоче купити в «ОСОБА_26» (прізвисько ОСОБА_2 , шо підтверджується показами ОСОБА_6 ), але в нього треба брати мінімум 50 штук (т. 5 а.с. 133-138). До протоколу долучено диск із аудіозаписами, які було просулуханов судовому засіданні (т. 5 а.с. 139)

В ході судового розгляду досліджено клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали Івано-Франківського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, доручення слідчого оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, постанов та доручень прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину. Вказані матеріальні носії інформації підтверджують законність проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_7 .

Також під час судового розгляду досліджено речові докази, які наявні в сторони обвинувачення. В тому числі блістерні упаковки із маркуванням «Subutex», мобільні телефони, які були вилучені під час обшуків в ОСОБА_6 і ОСОБА_2 .

Отже, вищеописані докази у своїй сукупності спростовують покликання обвинуваченого ОСОБА_2 , що він не причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів. Так, як описувалося вище, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою від 25.06.2021 року, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.07.2021 року, аудіо-, відео контролю особи від 12.07.2021 року, зокрема змістом розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та їхньою поведінкою у день скоєння злочину підтверджується факт їхньої попередньої змови власне на збут 1047 таблеток у блістерах із маркуванням «Subutex». Також покликання ОСОБА_2 , що він не знав, що міститься в пакеті, який передав йому ОСОБА_6 , спростовуються, як зафіксованим у протоколах негласних слідчих дій змістом розмов ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , так і показами ОСОБА_6 , який наявність 49 таблеток в блістерах із написом «Subutex» під час обшуку в автомобілі ОСОБА_2 пояснив тим, що ОСОБА_2 відрахував необхідну кількість таблеток, яку вони передали ОСОБА_7 , відповідно до оплаченої суми коштів.

Також покликання ОСОБА_2 , що таблетки, які знайшли в його автомобілі, ймовірно, поставив йому ОСОБА_6 суд розцінює як спробу перекласти відповідальність на іншу особу, яка вже відбуває покарання за скоєне. Такі покликання обвинуваченого є абсолютно безпідставними, оскільки, спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є логічними, послідовним, узгоджуються між собою та спростовують версію обвинуваченого, яку суд сприймає як спосіб захисту.

Протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.05.2021 року (т. 5 а.с. 133-138), від 26.05.2021 року (т. 5 а.с. 140-143), від 03.06.2021 року (т. 5 а.с. 145-150), від 21.07.2021 року (т. 5 а.с. 158-162) додатково підтверджують причетність ОСОБА_6 , який перебував в злочинні змові з ОСОБА_2 , до зайняття діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів.

З метою забезпечення розумних строків судового розгляду прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_18 , у зв`язку із її постійним проживанням за межами України. Вказаний факт підтверджується відповідними довідками, долученими до матеріалів судового провадження.

Також прокурор відмовився від допиту іншого понятого - свідка ОСОБА_20 , у зв`язку із неможливістю встановити його місця перебування. Повістка, яка була надіслана на адресу проживання цього свідка повернулась без вручення (т. 6 а.с. 115-116) Відсутність показів свідка ОСОБА_20 не може негативно вплинути на повноту судового розгляду, оскільки інший понятий, який разом з ним брав участь у слідчих діях, допитаний та підтвердив правдивість інформації, зазначеної в протоколах за результатами їх проведення. Сторона захисту також не наполягала на допиті зазначених свідків.

Щодо протоколу освідування особи ( ОСОБА_6 ) від 10.06.2021 року (т. 5 а.с. 26-28), то вказаний доказ є неналежним, оскільки не містить жодної інформації, яка стосується предмета доказування. Аналогічно висновок експерта № СЕ-19/109-21/6793-ФХД від 09.07.2021 року (т. 5 а.с. 30-33) є неналежним доказом, оскільки, не підтверджує та не спростовує обставин скоєння обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень.

З аналогічних підстав слід визнати неналежними доказами протокол обшуку від 10.06.2021 року в квартирі за адресою АДРЕСА_6 (т. 5 а.с. 59-64) та протокол обшуку від 11.06.2021 року в автомобілі AUDI А6, р.н. НОМЕР_7 (т. 5 а.с. 68-73).

Письмові докази, які наявні в томі № 4 судової справи, стосуються злочинної діяльності ОСОБА_6 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження і вирок щодо якого вже набув законної сили) і не стосуються висунутого обвинувачення ОСОБА_2 .

Крім того, щодо долучених стороною обвинувачення витягу з ЄРДР за №0000041 від 01.02.2021 року (т. 1 а.с. 154), рапорту начальника 2-го сектору (міжрайонного) УБН в Івано-Франківській області від 01.02.2021 року (т. 1 а.с. 155), постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 12.02.2021 року (т. 1 а.с. 163-165), постанови про залучення осіб до проведення негласних слідчих(розшукових) дій від 12.02.2021 року (т. 1 а.с. 166-167), заяви ОСОБА_15 про добровільну згоду на проведення оперативної закупки (т. 1 а.с. 168), протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 09.03.2021 року (т. 1 а.с. 172-175), протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів (т. 1 а.с. 176-177), протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 28.02.2021 року з додатками (т. 1 а.с. 178-187), протоколу добровільної видачі від 28.02.2021 року (т. 1 а.с. 188-189), квитанцій АТ КБ «Приватбанк» (т. 1 а.с. 190), протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва від 02.03.2021 року (т. 1 а.с. 191-192), протоколу добровільної видачі від 02.03.2021 року (т. 1 а.с. 193-194), висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № КСЕ-19/109-21/2838 від 25.03.2021 року (т. 1 а.с. 196-205), висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів прекурсорів № СЕ-19/109-21/2838-НЗПРАП від 06.04.2021 року (т. 1 а.с. 207-210), протоколу тимчасового доступу до речей документів від 24.05.2021 року (т. 1 а.с. 215-218), протоколу огляду предметів від 05.07.2021 року з додатком (т. 1 а.с. 219-227), то вказані докази також є неналежними, оскільки стосуються кримінального правопорушення, вчинення якого, згідно наявних обвинувальних актів, не інкримінується обвинуваченому ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював, додаткове обвинувачення не висував. З огляду на викладені норми закону, суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення. Ці повноваження належать виключно до компетенції слідчого та прокурора як сторони обвинувачення.

Оскільки вищеописані докази є неналежними, суд не дає оцінку доводам захисника в частині визнання їх недопустимими. Враховуючи, що суд не бере до уваги дані докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень з підстав їх неналежності, не має потреби додаткового аналізувати вказані докази в контексті дотримання передбаченого законом порядку їх отримання.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Коем проти Бельгії" від 22.06.2000 зазначив, що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.

Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За правилами статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла, тощо.

Попри те, що кримінальний процесуальний закон не визначає критеріїв допустимості доказів у контексті реалізації приписів ст. 86 КПК, вони визначені в доктрині кримінального процесуального права: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Загальнопоширеним і в темпоральному аспекті укоріненим у практиці застосування норм кримінального процесуального закону є такий правозастосовний підхід, за яким докази, отримані в кримінальному провадженні з грубим порушенням установленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Так, стороною захисту подано клопотання про визнання ряду доказів недопустимими, оскільки надані стороною обвинувачення докази здобуті з порушенням вимог КПК України, а події зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушень були спровоковані органами досудового розслідування.

Зокрема, захисник звертає увагу суду про те, що інформація щодо особи, стосовно якої вчинялися оперативні закупки, не була внесена до ЄРДР.

За приписами ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), розпочати розслідування.

Отже, початок досудового розслідування пов`язується з надходженням або самостійним виявленням слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Самостійне виявлення кримінального правопорушення з будь-якого джерела слідчим чи прокурором означає, що ці суб`єкти кримінального процесу самі, незалежно від чиїхось заяв і повідомлень, виявляють ознаки кримінального правопорушення, зокрема, під час здійснення досудового розслідування іншого кримінального правопорушення в ході отримання й оцінки відповідних фактичних даних.

Підставою внесення до ЄРДР відповідних відомостей є наявність у них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, про що вже зазначав Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20).

За витягом із ЄРДР № 0000041 від 01.02.2021 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК внесені на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. У розділі «короткий виклад обставин», що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: «До СУ ГУНП в Івано-Франківській області поступив рапорт начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Івано-Франківькій області ДБН НП України про те, що громадянин ОСОБА_21 , діючи умисно з метою незаконного збагаченя налагодив схему збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м.Івано-Франківська та області»

До матеріалів справи долучено рапорт начальника 2-го сектору (міжрайонного) УБН в Івано-Франківській області ДБН НП України від 01.02.2021 року, з якого вбачається, що проведеним аналізом наявної інформації було встановлено, що ОСОБА_6 займається незаконним виготовленням та збутом наркотичних засобів (канабісу) та психотропних речовин (субітекс та амфетамін) на території м.Івано-Франківськ та області.

Суд звертає увагу, що спеціальні вимоги встановлені саме щодо прийняття та реєстрації заяв і повідомлень (усних чи письмових), які спрямовують до правоохоронного органу треті особи, де, наприклад, за вимогами ст. 8 Закону України від 12 листопада 2015 року № 794-VIII «Про Державне бюро розслідувань» заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення або про необґрунтовані активи, у яких не зазначені прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, розглядаються за умови, що відповідна інформація стосується конкретної особи або містить фактичні дані про вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, які можуть бути перевірені, й усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до ЄРДР у порядку, передбаченому КПК.

Процесуальні наслідки, визначені в ч. 8 ст. 223 КПК, у разі проведення слідчих (розшукових) дій (далі - СРД) після закінчення строків досудового розслідування, у системному взаємозв`язку з положеннями ч. 3 ст. 214 КПК недвозначно вказують на те, що недійсними є СРД (НСРД), вчинені до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а отримані внаслідок них докази є недопустимими (за винятком випадків, визначених у ч. 3 вказаної статті).

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 214 КПК здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не тільки не допускається, а і тягне за собою відповідальність, встановлену законом, тобто обов`язок зазнати осуду з боку держави за протиправну поведінку та перетерпіти встановлені судовим рішенням (або іншим належним актом) обмеження особистих або майнових прав (свобод, інтересів), і законом не встановлено іншої, крім кримінальної, дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної відповідальності чи відповідальності в справі про адміністративне правопорушення.

Натомість жодна норма кримінального процесуального закону не встановлює підстав до визнання доказів недопустимими через те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній документ або інший носій інформації, дані з якого про кримінальне правопорушення стали підґрунтям до прийняття уповноваженою особою рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Покликання сторони захисту, що негласні слідчі (розшукові) дії щодо певних осіб були проведені в рамках досудового розслідування знеособленого кримінального провадження №0000041 без внесення інформації про їх можливу причетність до скоєння кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу.

Як вбачається зі змісту постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 13.05.2021 року, шляхом проведення оперативної закупки в ОСОБА_6 , вказана постанова була винесена за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0000041. Будь-яких даних про те, що злочинна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_2 була виявлена правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування інших кримінальних проваджень, відносно інших осіб, стороною захисту не надано.

Навпаки, аналіз досліджених доказів, відповідно до яких було проведено оперативну закупку наркотичного засобу в ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , свідчить про те, що правоохоронними органами заздалегідь було заплановано проведення слідчих (розшукових) дій (оперативної закупки наркотичного засобу) відносно конкретної особи.

Отже, в аспекті реалізації приписів ч. 1 ст. 214 КПК суд не вбачає в цьому провадженні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на що відхиляє доводи сторони захисту.

Що стосується неповного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення при внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то таке твердження сторони захисту жодним чином не впливає на доведеність чи спростування вини ОСОБА_2 в інкримінованих йому злочинах. Слід зазначити, що першочергові відомості про осіб щодо яких проводяться негласні слідчі (розшукові) дії з метою документування їх злочинної діяльності є таємними та не підлягають розголошенню. У зв`язку з цим, в первинних матеріалах на підставі яких вносяться відомості до ЄРДР не розголошуються анкетні відомості фігурантів, оскільки це може призвести до витоку інформації, що унеможливить проведення належного досудового розслідування. Первинні матеріали з повними анкетними відомостями осіб, причетність яких перевіряється в межах досудового розслідування зберігаються в режимно-секретних частинах та є таємними. Сторона захисту не клопотала про зняття грифів з таких матеріалів та відкриття їх разом з іншими матеріалами. Ці таємні матеріали брались до уваги і слідчими суддями Івано-Франківського апеляційного суду, і прокурором при наданні дозволу на проведення тих чи інших негласних слідчих (розшукових) дій, про що зазначено у відповідних процесуальних документах.

В даному випадку кримінальне провадження реєструвалось з приводу злочинної діяльності ОСОБА_6 , всі негласні слідчі (розшукові) дії проводились щодо нього та окремих членів його родини, а причетність ОСОБА_2 до вчинення злочинів розкрита в ході проведення таких НСРД. Інформація про це внесена до ЄРДР після затримання останнього та підтвердження факту вчинення ним дій, що підпадали під ознаки кримінально караних діянь.

Щодо покликання захисника, що рішення прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину не відповідає вимогам ст. 271 КПК України. Зокрема, захисник покликається, що при прийнятті рішень (постанов) про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2021 року та від 13.05.2021 року не викладено обставин, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.271 КПК України прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених статтею 251 цього Кодексу, зобов`язаний викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

У постанові прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2021 року (т.3 а.с.20-21) вказано, що «… ОСОБА_6 причетний до вчинення вказаних злочинів. За таких обставин відсутні ознаки провокації злочину зі сторони заявника, слідчого, оперативних працівників чи залучених до проведення негласних слідчих (розшукових) дій осіб». Отже, вказана постанова відповідає вимогам ст.271 КПК України.

Незгода сторони захисту з наведеним у процесуальному рішенні обґрунтуванням не свідчить про очевидну недостатність такого обґрунтування. У постанові про проведення контролю за вчиненням злочину прокурор навів відповідні мотиви, повноту відображення яких сторона захисту сприймає як недолік процесуального рішення, але, оцінюючи наведені прокурором обґрунтування в контексті конкретного кримінального провадження, суд вважає, що викладені в постанові мотиви не можна вважати явно недостатніми, а відтак, наведені стороною захисту доводи не свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і прав підозрюваного.

Щодо покликання захисника, що оперативна закупка 28.04.2021 року та 10.06.2021 року за документами проведено із залучення однієї особи - ОСОБА_7 , проте згоди на проведення оперативних закупок та процесуальні документи підписані двома різними особами. Захисник звертає увагу, що різні підписи також зроблені від імені ОСОБА_7 в протоколах огляду та ідентифікації грошових коштів від 28.04.2021 року та від 10.06.2021 року, протоколах огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 28.08.2021 року та від 10.06.2021 року. Суд враховує, що до такої особи застосовувались заходи безпеки, а тому задля забезпечення безпеки такої особи її анкетні відомості змінено, підписи у заявах з цією ж метою він ставив не свої.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) підтвердив, що він двічі, тобто 28.04.2021 року і 10.06.2021 року надавав добровільну згоду на проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 та дійсно брав участь у негласних слідчих діях, тиску на нього ніхто не чинив та всі підписані ним документи відповідали дійсності. А тому відсутні будь-які підстави сумніватися у допустимості вищевказаних доказів.

Щодо оцінки протоколів про результати проведення НСРД, які було складено з порушенням строків, визначених приписами ст. 252 КПК,на предмет допустимості.

Не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону передача прокурору з недотриманням установленого в ст. 252 КПК строку складання протоколу про результати проведення НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи та контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Складання протоколів поза межами строку, визначеного в ч. 3 ст. 252 КПК, не може саме по собі свідчити про недопустимість результатів проведеної НСРД.

Так, положеннями ч. 3 ст. 252 КПК визначено, що протоколи про проведення НСРД з додатками не пізніше ніж через 24 години з моменту припинення зазначених НСРД передаються прокурору. Проте таке порушення може впливати лише на оперативність досудового розслідування і своєчасність прийняття рішень прокурором задля його забезпечення. Сторона захисту може висловити свої зауваження з приводу цієї НСРД та врахувати її результати під час підготовки захисту лише за умови відкриття стороною обвинувачення відповідних протоколів та додатків як доказів у порядку ст. 290 КПК, на що не впливає дотримання строку, визначеного ч. 3 ст. 252 КПК.

Правила допустимості доказів не пов`язують сам факт складання протоколу НСРД поза межами строку, визначеного приписами ч. 3 ст. 252 КПК, з недопустимістю результатів НСРД.

Наведений критерій оцінки вказаного порушення узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, відображеною в постановах від 18 грудня 2019 року (справа № 588/1199/16-к, провадження № 51-3127км19), від 22 жовтня 2021 року (справа № 487/5684/19, провадження № 51-1569км21), від 27 жовтня 2021 року (справа № 712/2374/18, провадження №51-2166км21) тощо.

Отже, порушення приписів ч. 3 ст. 252 КПК не має істотного впливу на права підозрюваного, зокрема й на захист, і з огляду на це не містить ознак істотного порушення кримінального процесуального закону.

Щодо покликання захисника, що протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 25.06.2021 року та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.07.2021 року є недопустимими доказами з тих підстав, що вказані протоколи не містять будь-якої інформації про джерело та носій інформації, які використані для складення цих протоколів, а також через те, що відсутня інформація про будь-які додатки до протоколу, такі твердження також не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій не містять таких неточностей, неповноти та порушень, які б вказували про їх недопустимість із врахуванням положень кримінального процесуального закону, складені уповноваженими особами у передбачений спосіб, містять достатні відомості, які у сукупності з показаннями свідків вказують на те, що ОСОБА_2 за обставин, вказаних в обвинуваченні вчинив відповідні правопорушення.

Відсутність у протоколах будь-яких більш детальних відомостей про копіювальний пристрій, маршрути пересування, осіб по встановленню обладнання, за допомогою якого здійснювалися аудіо - та відеоспостереження та інші деталі, - не слугує причиною визнання цих протоколів та самої процесуальної дії недопустимою.

Такої деталізації не вимагається приписами кримінального процесуального закону, при цьому, протоколи відповідають положенням ст.ст. 104-106 КПК України, містять усі необхідні дані, що дають можливість з`ясувати послідовність вчинених дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та надані речі. Зміст протоколів є зрозумілими та достатньо чітким для встановлення судом тих обставин, з метою отримання або фіксування яких проводилася відповідна процесуальна дія.

Крім того, як спеціальна техніка, вручена покупцю, перебуває на балансі поліції, є технічно справною, але її деталізація (вид, технічні дані тощо) може вказати на методи проведення НСРД, що суперечить вимогам ст. 246 КПК України.

Також суд звертає увагу, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к), з огляду на те, що до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, є державною таємницею і стосуються не тільки конкретного кримінального провадження, виходила з того, що їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України». Такий підхід є обґрунтованим і в цьому провадженні.

Володіння зазначеними відомостями без належних на це підстав дає змогу зацікавленій стороні впливати на результати такої діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. З цих підстав, обумовлених потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, ст. 246 КПК передбачено обмеження обов`язку розкриття у кримінальному провадженні відомостей про факт та методи проведення НСРД.

Відсутність в якості додатків до вищевказаних протоколів будь-якого носія інформації також не зумовлює автоматичне визнання цих доказів недопустимим. Відтворений в судовому засіданні відеозапис, який наявний на долученому до матеріалів справи диску (т.3 а.с.193), підтверджує, що на ньому зафіксована інформація щодо проведення негласної слідчої дії - спостереження за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 10.06.2021 року, тобто вказаний диск є фактично додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 25.06.2021 року. Даний відеозапис повністю відтворює картину подій, які детально описані у вказаному протоколі.

Аналогічно відтворений в судовому засіданні звукозапис, який наявний на долученому до матеріалів справи диску (т. 3 а.с. 218), підтверджує, що на ньому зафіксовані записи розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 за період з 24.05.2021 року по 07.07.2021 року, тобто вказаний диск є фактично додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.07.2021 року.

Матеріали кримінального провадження не містять підстав для висновків, що вказані докази отримані внаслідок порушення прав і свобод ОСОБА_2 чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для визнання зазначених доказів недопустимими з огляду на вимоги статей 86, 87 КПК.

Крім того, в контексті клопотання захисника про визнання ряду доказів недопустимими, суд звертає увагу на те, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону в ході отримання доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2021 року (справа № 204/6541/16-к, провадження № 51-2172км19), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к, провадження № 51-8361км18) та від 14 вересня 2023 року (справа № 521/18533/15-к, провадження № 51-3013км22).

Жодних обставин, які б свідчили про порушення фундаментальних прав і свобод обвинувачених під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, захисником не наведено та судом не встановлено.

Отже, суд прийшов до висновку, що матеріали кримінального провадження підтверджують дотримання порядку, встановленого КПК України, щодо отримання доказів, покладених в обґрунтування винуватості обвинуваченого ОСОБА_2 , і відповідно про їх допустимість за критеріями, визначеними положеннями ст. 86 КПК України.

Захист фактично зводиться до надуманих помилок чи процесуальних порушень, нібито допущених під час прийняття рішень про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та складанні документів за результатами їх проведення.

Стороною захисту також заявлено про вчинення правоохоронними органами провокації злочину щодо ОСОБА_2

Практикою ЄСПЛ визначено аспекти (критерії) відмежування провокації злочину від допустимої поведінки правоохоронних органів (справа «Банніков проти Російської Федерації» (заява № 18757/06, рішення від 04 листопада 2010 року, § 37-65); справа «Матановіч проти Хорватії» (заява № 2742/12, рішення від 04 квітня 2017 року, § 123-135); «Раманаускас проти Литви» (заява № 55146/14, рішення від 20 лютого 2018 року, § 54-62). Провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. При цьому під пасивним розслідуванням розуміється відсутність будь-яких активних дій, які би спонукали особу вчинити злочин.

Для встановлення факту провокації злочину ЄСПЛ вважає визначальним з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів.

Матеріали НСРД ,у тому числі зміст телефонних розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , які вели зашифровані розмови і домовлялися про зустрічі, підтверджують, що жодного тиску чи підбурювання з боку ОСОБА_7 до збуту психотропних речовин не було та він вчиняв такі дії добровільно, за власною волею.

Дані, що працівники поліції з метою отримання доказів якимось чином впливали на обвинуваченого, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, у справі відсутні.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що допитаний у справі як свідок ОСОБА_7 обмовив обвинувачених у вчиненні злочину, у матеріалах справи немає. Судом не встановлено, що вказаний свідок мав особисту зацікавленість у результаті розслідування чи якимось чином був в прямій залежності від працівників органу досудового розслідування.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01), саме по собі застосування спеціальних методів розслідування, зокрема легендованих операцій, не є провокацією злочину, а використання судом доказів, одержаних у такий спосіб, автоматично не свідчить про порушення права на справедливий судовий розгляд.

Вплив поліції на хід подій з використанням «моделі симуляції злочинної поведінки», коли поліція приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, розцінюється судом не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.

Виходячи з правових орієнтирів не є провокацією пропозиція особи, котра співпрацює з правоохоронними органами, вчинити злочин, на яку винний одразу погоджується.

За відсутності ознак послідовного цілеспрямованого схиляння до кримінального правопорушення та наявності інформації про самостійну попередню підготовку винного до його вчинення (придбання чи виготовлення та зберігання предмета, знарядь злочину тощо) сам по собі факт відповідної пропозиції не дає достатніх підстав для висновку, що звернення конкретної особи мало вирішальний вплив на формування злочинного наміру та що в іншому випадку злочин не було би вчинено.

Крім цього, при юридичній оцінці поведінки учасників оперативних закупівель слід брати до уваги, що будь-яка домовленість щодо протиправних дій має обопільний характер, а з урахуванням прийнятих у відповідному середовищі особливостей взаємовідносин між споживачами та реалізаторами наркотичних засобів і вироблених способів конспірації, малоймовірними є односторонні ініціативні дії реалізатора щодо збуту предмета злочину.

Даних про наполегливе схиляння ОСОБА_7 до продажу йому наркотичної речовини, не встановлено. ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він за своєю ініціативою звернувся до поліції з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення ним інкримінованих йому дій, але стверджує, що їх скоєння було наслідком незаконного підбурювання з боку працівників міліції, отже заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги на те, що його спровокували вчинити цей злочин, вважається непослідовним і не підпадає під категорію «справ про провокацію злочину» (справа «Берлізев проти України»).

А, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 протягом досудового слідства і в суді заперечував факт вчинення ним кримінального правопорушення та одночасно заявляв і заявляє про провокацію на його вчинення. Тому доводи захисника, про те, що мала місце провокація злочину, суд вважає абсолютно безпідставними.

На підставі наведеного та інших досліджених судом доказів, суд прийшов до висновку, що провокація злочину не знайшла свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами.

Суд критично оцінює невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_2 , оскільки вважає, що така позиція спрямована виключно на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене. Як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження не здобуто доказів, які б підтвердили позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів не винен, а з боку працівників поліції мала місце провокація.

За таких обставин, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена повністю зібраними і дослідженими у судовому засіданні доказами.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, наркотичних засобів, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та спосіб вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких були скоєні злочини, а також позицію прокурора.

Суд враховує, що злочини, передбачені частинами 1-3 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, які негативно впливають на життя, здоров`я та благополуччя людей і становлять реальну загрозу здоров`ю населення та генофонду нації. Такі злочини вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства. Відтак, ці злочини порушують основоположні цінності суспільства, вони призводять до суттєвого погіршення криміногенної обстановки, як в масштабах Івано-Франківської області, так і всієї держави, призводять до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти незаконному постачанню наркотичних засобів, як в межах України, так і із сусідніх з Україною держав.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує що відсутні негативні характеристики щодо нього (т. 5 а.с. 169), він має постійне місце проживання, де зареєстрований (т. 5 а.с. 168), він раніше не судимий (т. 5 а.с. 167), на обліках в лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т. 5 а.с 165-166), його сімейний стан, зокрема він одружений та має на утриманні 2 дітей (т. 5 а.с. 174-176).

Однак, суд бере до уваги повторність вчинення аналогічного злочину, що на думку суду свідчить про намір обвинуваченого і надалі вчиняти подібні правопорушення. Також, обвинувачений на час його затримання та на даний час ніде офіційно не працює, тобто в нього нема стабільних засобів для існування, що стало мотивом для збуту наркотичних засобів з метою особистого збагачення. Суд також враховує стан здоров`я обвинуваченого, а саме, те що стороною захисту не надано доказів наявності в нього будь яких важких чи хронічних хвороб.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд не знаходить.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , обставини справи і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, а остаточно призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Захисниця просила її підзахисного виправдати.

Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив злочин, будучи не судимим, однак вчинив повторність злочинів, тому суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Саме покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає, що при призначенні остаточного покарання ОСОБА_2 слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2021 (т. 5 а.с. 177-181) до ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою і як альтернативу визначено розмір застави. Фактично ОСОБА_2 було затримано 10.06.2021. 14.06.2021 р. була внесена застава (т. 5 а.с. 182) і з цього часу до ОСОБА_2 застосовувався запобіжний захід у виді застави. На стадії судового розгляду ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у виді застави в раніше визначеному розмірі (т. 1 а.с. 82-86).

Ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються реальними. При цьому суд враховує, що 18 березня 2024 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. На даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області (судова справа №345/5101/24).

Вказане свідчить про наявність підстав вважати, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості скоєння ОСОБА_2 іншого кримінального правопорушення, значно збільшився. Суд враховує, що обраний в межах даного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді застави не зміг запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд враховує, що з огляду на обрану міру покарання, ризик втечі ОСОБА_2 з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне є надзвичайно високим. Тому з метою запобігання уникнення від відбування покарання, призначеного цим вироком суду, та вчиненню нових кримінальних правопорушень, задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та виконання вироку запобіжний захід обвинуваченому у вигляді застави слід змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_2 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк перебування під вартою з 10.06.2021 р. по 14.06.2021 р. включно з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Щодо клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави.

Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як, вказувалося вище, ухвалою суду від 07.09.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у виді застави запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000. Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покладено на нього ряд обов`язків. При цьому визначено термін дії обов`язків з 07.09.2021 року по 05.11.2021 року включно. Доказів продовження строку дії обов`язків не надано. Тобто строк дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого, закінчився 05.11.2021 року. Після спливу строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для обвинуваченого продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою.

Прокурор у своєму клопотанні про звернення застави в дохід держави має довести, що обвинуваченим умисно порушено покладені на нього обов`язки, передбачені ухвалою слідчого судді. Обґрунтування правових підстав звернення застави в дохід держави належить до обов`язку сторони, яка внесла клопотання на розгляд суду. В судовому засіданні прокурором не доведено правових підстав зазначеного клопотання.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення клопотання та звернення застави в дохід держави. Тому на підставі ч.11 ст.182 КПК України заставу у розмірі 227 000,00 гр. слід повернути заставодавцю - ОСОБА_23 .

Відповідно до положень ст. 374 КПК України, арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року (справа №344/9349/21 (провадження №1-кс/344/3714/21)) (т. 5 а.с. 55-56), від 14.06.2021 року (справа №344/9352/21 (провадження №1-кс/344/3716/21)), від 12.06.2021 року (справа №344/9353/21 (провадження №1-кс/344/3717/21)) слід скасувати.

Арешт на автомобіль Peugeot 206, р.н. НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року (справа №344/9347/21 (провадження №1-кс/344/3712/21)) (т. 5 а.с. 50-51) скасований ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області суду від 12.06.2024 (т. 6 а.с. 180-181)

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року (справа №344/9386/21 (провадження №1-кс/344/3730/21)) на нерухоме майно ОСОБА_6 , а саме 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_7 та будинок за адресою: АДРЕСА_8 , з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна - залишити в силі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, які мають доказове значення в межах даного кримінального провадження, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 307 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 307 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 призначити остаточне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Термін відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з 23.10.2024, тобто з часу його взяття під варту в межах даного кримінального провадження. Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 10.06.2021 р. по 14.06.2021 р. включно з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у виді застави обвинуваченому ОСОБА_2 змінити на тримання під вартою.

Заставу у розмірі 227 000,00 грн. (квитанція АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 14.06.2021 року) повернути заставодавцю - ОСОБА_23 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта, а саме:

-686,48 гривень на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/109-21/6490-НЗПРАП від 08.07.2021 в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України;

-429,05 гривень на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/109-21/6492-НЗПРАП від 11.06.2021 року в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України;

-1372,96 гривень на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/109-21/6739-НЗПРАП від 29.06.2021 в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України.

Після вступу вироку в законну силу, арешт, накладений відповідно до ухвал слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року (справа №344/9347/21 (провадження №1-кс/344/3712/21)), від 14.06.2021 року (справа №344/9349/21 (провадження №1-кс/344/3714/21)), від 14.06.2021 року (справа №344/9352/21 (провадження №1-кс/344/3716/21)), від 12.06.2021 року (справа №344/9353/21 (провадження №1-кс/344/3717/21)) - скасувати.

Залишити в силі накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року (справа №344/9386/21 (провадження №1-кс/344/3730/21)) арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , а саме 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_7 та будинок за адресою: АДРЕСА_8 .

Речові докази:

- речовини, що містяться в спецпакетах №5488427, №2178545, №2178546, №3679513, №2178545, що перебувають на зберіганні в уповноваженому органі ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- 7 блістерів таблеток із маркуванням «Subutex» по 7 таблеток в кожному; 1 фрагмент блістеру таблеток із маркуванням «Subutex» із вмістом двох таблеток; 1 фрагмент блістеру таблеток із маркуванням «Subutex» із вмістом п`яти таблеток; дві резинки жовтого та червоного кольору; 7 блістерів запечатаних заводських упаковок з написами «Subutex» із вмістом у кожному 7 овальних таблеток, на чотирьох з яких наявне маркування «Lot:017720 Ехр:06/2023», на двох маркування «Lot:017718 Ехр:06/2023», на одній маркування «Lot:929407 Ехр:10/2022», які були обгорнуті прозорою поліетиленовою харчовою плівкою, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- мобільний телефон Nokia IMEI1: НОМЕР_21 , IMEI2: НОМЕР_22 із СІМ картками з маркуванням: 1) НОМЕР_23 ; 2) НОМЕР_24 ; мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_25 ; IMEI2: НОМЕР_26 із СІМ карткою з маркуванням НОМЕР_27 ; грошові кошти в сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 200 грн. із серіями та номерами:ХЗ2590361, КЗ 863193, ТЕ 3327285, СН5363310, УП 9428776; 3 USB накопичувачі інформації; банківські картки із номерами: 1) НОМЕР_28 , 2) НОМЕР_29 , 3) НОМЕР_30 ; мобільний телефон iPhone з IMEI НОМЕР_31 із СІМ карткою з номером НОМЕР_9 ; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з маркуванням НОМЕР_32 ; мобільний телефон марки «Huawey», чорного кольору в прозорому чохлі, IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 із сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» номер НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки «Ergo», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_15 , IMEI2: НОМЕР_16 із сім-картою із маркуванням «Lucamobile НОМЕР_33 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_34 на автомобіль марки «Volkswagen» Passat синього кольору, 2005 р.в., р.н. НОМЕР_3, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - конфіскувати в дохід держави;

- автомобіль марки «Volkswagen» Passat синього кольору, 2005 р.в., р.н. НОМЕР_3, який перебуває на зберіганні на території центру забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області (по вул. Січинського, 5 у м. Івано-Франківську) - конфіскувати в дохід держави;

- грошові кошти в сумі 1000 грн. та 21599 грн., а також грошові кошти в сумі 41500 грн. та 10260 грн., які передані на зберігання у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», ячейка №2 - конфіскувати в дохід держави;

- автомобіль AUDI А6, р.н. НОМЕР_7, ключі від автомобіля AUDI із брелоком синього кольору, свідоцтво реєстрації вказаного транспортного засобу, які повернуті ОСОБА_19 - вважати повернутими за належністю;

- автомобіль Peugeot 206, р.н. НОМЕР_2 та свідоцтво реєстрацію вказаного транспортного засобу, які повернуті ОСОБА_18 - вважати повернутими за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_24