Справа № 307/2512/24
Провадження № 1-кп/307/180/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 01.03.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в період з 15 січня 2024 року по 15 лютого 2024 року, у невстановлені органом досудового розслідування більш точний час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання тяжких наслідків для довкілля, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а саме порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) та виданим уповноваженим органом, перебуваючи в лісовому масиві кварталу №25 виділу 27 урочища «Зворик» Нересницького лісництва філії «Брустурянське ЛМГ» ДСПГ «Ліси України», самовільно, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили марки «Тайга», здійснив незаконну рубку сироростучих дерев із наступними діаметрами пнів в корі біля шийки кореня породи «Бук» 35 см. - 1 шт., 38 см. - 1 шт., 40 см. - 1 шт., 43 см. - 1 шт., 55 см. - 1 шт. та 58 см. 1 шт., та загальною масою деревини 7, 27 м. куб. Після чого, вказану лісопродукцію ОСОБА_5 розкрижував на сортименти різних розмірів, та перемістив до адреси свого проживання в АДРЕСА_1 , де використовував для опалення власного будинку, де за вказаною адресою було виявлено частину лісопродукції в кількості 0, 92 м. куб., яку було вилучено та секвестровано працівниками лісової охорони.

Внаслідок незаконного вирубування лісу в лісовому масиві кварталу №25 виділу №27 урочища «Зворик» Нересницького лісництва філії «Брустурянське ЛМГ» ДСПГ «Ліси України», що мало місце відбутись в період з 15 січня 2024 року по 15 лютого 2024 року, ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, складеного за результатами проведення судової економічної експертизи, заподіяв державі в особі філії «Брустурянське ЛМГ» матеріальну шкоду на загальну суму - 102 700, 80 грн. (сто дві тисячі сімсот гривень 80 коп.), що згідно ч.2 примітки до ст. 246 КК України є тяжкими наслідками, які у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, у зв?язку з чим обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у лісах та зберіганні незаконно зрубаних дерев, що заподіяли тяжкі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Показав, що пам`ятає, що у період січня - лютого у нього закінчилися дрова. Тоді він взяв пилу та вирубав деревину породи бук. Зрубавши деревину, він тут же її розкрижував та тачкою відвіз до свого будинку для опалення. Деревину він рубав бензопилою, яку від нього вилучив слідчий. При цьому показав, що від місця рубки, що в урочищі «Зворик» до його будинку відстань складає близько 100 м. Завдану шкоду, він не відшкодував.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений та представник потерпілого, не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 246 КК України, а саме незаконну порубку дерев у лісах та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяли тяжкі наслідки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно та раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає: визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з цим суд не визнає такої пом`якшуючої покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обставини, як щире каяття, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав лише факт вчинення ним кримінального правопорушення, однак не встановлено дійсного, відвертого, а не уявного визнання ним своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що повинно виражатись в бажанні обвинуваченого виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Про що також свідчить, відсутність доказів будь-якого відшкодування завданих злочином матеріальних збитків.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема характеристику надану виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, з якої слідує, що за час проживання в с. В.- Лази, ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони.

Відповідано до дослідженої довідки ВІТ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській обалсті, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

За положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного, який визнав вину, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, а також ту обставину, що він є особою похилого віку, якому на момент ухвалення вироку виповнилося 62 повних років, за місцем проживання характеризується позитивно та раніше не судимий.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення злочину, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 246 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі, у тому числі, обвинувального вироку суду.

Відповідно до статті 96-2 цього ж кодексу спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а уразі, коли йогоне встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Суд встановив, що бензопила марки «Тайга» - була знаряддям вчинення злочину тому їх слід конфіскувати у власність держави.

При цьому судом встанволено, що бензопила марки «Craft Tec» моделі «СТ 5000», не була знаряддям вчиненого обвинуваченим злочину, а тому така підлягає поверненню власнику.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.03.2023 року у справі №307/970/24 на бензопилу марки «Craft Tec» моделі «СТ 5000» належної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , бензопилу марки «Тайга» належної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 та деревину породи «Бук» в кількості 0, 92 куб.м., деревину породи «Бук» загальною кубомасою 3,03 куб. м., підлягає скасуванню.

Відповідно дост. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК Україниу разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово економічних експертиз від 23.04.2024 №СЕ-19/107-24/2928-ЕК та від 29.04.2024 №СЕ-19/107-24/2929-ЕК в розмірі 6058,24 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.06.2024 року справа №307/970/24 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчився 10.08.2024. Клопотань про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.03.2023 року у справі №307/970/24 на бензопилу марки «Craft Tec» моделі «СТ 5000» належної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , бензопилу марки «Тайга» належної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 та на деревину породи «Бук» в кількості 0, 92 куб.м., деревину породи «Бук» загальною кубомасою 3,03 куб. м. скасувати.

НОМЕР_1 докази:

бензопилу марки «Тайга», яка належить ОСОБА_5 , що передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - конфіскувати в дохід держави;

- бензопилу марки «Craft Tec» моделі «СТ 5000», яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , що передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- деревину породи «Бук» в кількості 3,95 м.куб., що згідно постанов слідчого ОСОБА_9 від 4.03.2024 та 7.03.2024 про визнання предмета речовим доказом зберігається на території філії Мокрянського ЛМГ Нересницького лісництва, конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6058,24 (шість тисяч пятдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійок процесуальних витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1