У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000769 від 06 червня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

У С Т А Н О В И В:

Слідчий ГСУ СБ України звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000769 від 06 червня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 09.07.2024 за місцем роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, де серед іншого виявлено та вилучено: мобільний телефон Apple Iphone 13 сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .

Крім того, 09.07.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де серед іншого виявлено та вилучено: предмети, схожі на грошові кошти - банкноти номіналом 50 євро у кількості 6 штук: SB, VA, SA , EA, WB, VB; мобільний телефон марки «Meizu» чорного кольору; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; планшет марки «Samsung» білого кольору IMEI НОМЕР_2 ; предмети, схожі на грошові кошти - банкноти номіналом 100 доларів США - 2 штуки KL08679564S, MK78293686C.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2024 надано дозвіл на проведення обшуків за місцем роботи ( АДРЕСА_1 ) та мешкання ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення: мобільного телефону Apple Iphone 13 сірого кольору; предметів, схожих на грошові кошти - банкнот номіналом 50 євро у кількості 6 штук: SB, VA, SA , EA , WB, VB; мобільного телефону марки «Meizu» чорного кольору; мобільного телефону марки «Xiaomi» чорного кольору; планшету марки «Samsung» білого кольору IMEI НОМЕР_2 ; предметів, схожих на грошові кошти - банкнот номіналом 100 доларів США - 2 штуки KL08679564S, MK78293686C.

10 липня 2024 року на підставі ст. 98 КПК України слідчим винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Слідчий надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та унеможливить проведення судових експертиз по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, про що зазначається у клопотанні слідчого.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000769 від 06 червня 2024 року є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.07.2024 в ході проведення обшуку за місцем роботи та проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ), а саме на: мобільний телефон Apple Iphone 13 сірого кольору; предмети, схожі на грошові кошти - банкноти номіналом 50 євро у кількості 6 штук: SB, VA, SA , EA , WB, VB; мобільний телефон марки «Meizu» чорного кольору; мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору; планшет марки «Samsung» білого кольору IMEI НОМЕР_2 ; предмети, схожі на грошові кошти - банкноти номіналом 100 доларів США - 2 штуки KL08679564S, MK78293686C з метою забезпечення його зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000769 від 06 червня 2024 року, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1