В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестеліївка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 342/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2501-ІХ, та Указом від 07 листопада 2022 року № 758/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2739-ІХ, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 59/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2916-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року №255/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3058-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №452/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3276-ІХ, та Указом від 6 листопада 2023 року №735/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3430-ІХ), ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку, як військовозобов`язаний, за результатами медичного огляду, проведеного 18 січня 2024 року військово-лікарською комісією, на підставі статті 49 А графи II розладу хвороб наказ МОУ № 402-2008 зі змінами визнаний обмежено придатним до військової служби. У зв`язку з чим, 18 січня 2024 року ОСОБА_4 вручено мобілізаційне розпорядження та повістку (бойова) на відправку для проходження військової служби у Збройні Сили України, згідно із якою ОСОБА_4 19 січня 2024 року о 07 годині 00 хвилин повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення до військової частини Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 .

Після отримання вказаного мобілізаційного розпорядження у ОСОБА_4 виник умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи попередженим про відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, розуміючи, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у нього відсутні підстави для відстрочки від призову, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпідставно не прибув на вказаний у мобілізаційному розпорядженні час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно відмовився від відправки у складі команди для проходження військової служби у військовій частині, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив, що дійсно отримував мобілізаційне розпорядження та повістку на відправку для проходження військової служби у Збройні Сили України, проте умисно та свідомо не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про наслідки неявки.

Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 336 КК України тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре, військовозобов`язаний, не працює.

Згідно висновку досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 07.08.2024, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України.

Застосовуючи саме такий вид покарання позбавлення волі, яке належить відбувати реально, суд зазначає наступне.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24лютого 2022 року № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено і він діє до сьогодні.

Відповідно до вимог Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. ОСОБА_4 , будучи громадянином України, не дотримався Конституції України та законів України та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Окремо суд враховує суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони та призводить до незабезпечення обороноздатності України, зокрема комплектування її Збройних Сил, на які відповідно до ч. 2 ст. 17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

З огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а тому суд, дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті. Таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим.

На думку суду, підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військові агресії російської федерації, що, в разі такого застосування, може стати негативним прикладом для інших осіб.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до нього до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 16 вересня 2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 вересня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 16.09.2024 до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1