Провадження №: 1-кс/755/2587/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 15.04.2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Севастополя, АР Крим, Україна, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що громадянка України ОСОБА_4 , будучи уродженкою м. Севастополь АР Крим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених обставин умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави України, її суверенітету та територіальній цілісності, вчинила пособництво збройним формуванням держави-агресора шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 18 березня 2022 року, добровільно, за власною ініціативою, організовано об`єднання з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (далі - «Защитникам»), діяльність якого направлена на комунікацію з проросійськи налаштованим населенням тимчасово окупованої території України - АР Крим, а також має на меті організацію та виконання зборів гуманітарної допомоги та грошових коштів для подальшої закупівлі та передачі необхідних матеріальних ресурсів військовим формуванням, які приймають участь у проведенні підривної діяльності проти України та задіяні у т.зв. «СВО».

У подальшому, відповідно до інформації з офіційного сайту «Федеральной налоговой службы России», встановлено, що ОСОБА_4 20.10.2023 року зареєструвала у відповідності до законодавства російської федерації юридичну особу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якій присвоєно наступні реквізити: «Сокращенное название - СРБОО «Защитники»; ОГРН НОМЕР_8; Адрес юридического лица - АДРЕСА_6 муниципальный округ, АДРЕСА_2 , Председатель - ОСОБА_4 ; ИНН - НОМЕР_3 ; ИНН юридического НОМЕР_4 ; КПП юридического лица - 920001001», про що остання відзвітувала у Telegram-каналі «СРБОО «Защитники» 23.10.2023 року, здійснивши публікацію привітання всіх учасників спільноти із набуттям «офіційного статусу» діяльності вказаної громадської організації.

Діяльність волонтерського об`єднання «ІНФОРМАЦІЯ_3» у період з початку відкритої збройної агресії рф проти України по жовтень 2023 року здійснювалась на т.зв. «громадських засадах» під особистим контролем та управлінням громадянки України ОСОБА_4 .

Так, за вказаний період часу діяльність ОСОБА_4 та утвореного нею волонтерського об`єднання набула широкого розголосу на території півострову та за його межами, що надало змогу останній залучати до протиправних дій велику кількість населення та фінансово-матеріальних ресурсів, налагодити систему постачання бойовим підрозділам окупаційних військ рф до їх пунктів тимчасової дислокації, в т.ч. на ТОТ України, накопиченого майна у виді військового спорядження, медикаментів, технічних та транспортних засобів, продуктів харчування тощо.

У подальшому, ОСОБА_4 , залучивши до вказаної протиправної діяльності велику кількість осіб, у невстановлений період часу прийняла рішення про створення відокремлених структурних підрозділів «СРБОО «Защитники» з метою делегування частини своїх повноважень іншим проросійськи налаштованим громадянам України для забезпечення більш ефективної реалізації свого злочинного умислу, внаслідок чого було створено 12 відокремлених структурних підрозділів вказаної організації, які спеціалізуються на конкретному напрямку волонтерської діяльності.

22.03.2023 року в студії «Телеканалу СТВ. Севастополь» громадянка ОСОБА_4 надала інтерв`ю, в якому висвітлювала діяльність очолюваного нею громадського об`єднання «СРБОО «Защитники», яка здійснюється за підтримки та фінансування, зокрема, російського політичного та державного діяча ОСОБА_8 , який починаючи з липня 2019 року перебуває на посаді «губернатора м. Севастополя», а його діяльність спрямована на реалізацію і підтримку окупаційної політики рф, забезпечення проведення військових дій проти України, насильницьку зміну та повалення конституційного ладу, а також зміну території і державного кордону України.

Так, починаючи з березня 2022 року (не пізніше 18.03.2022 року), усвідомлюючи здійснення відкритої збройної агресії рф, керуючись ідеологічними, політичними та корисливими мотивами, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 розпочала активну діяльність, направлену на підготовку та збір матеріальних ресурсів з метою їх подальшої передачі представникам незаконних збройних формувань та збройних сил рф, які приймають участь у т.зв. «СВО» та веденні бойових дій проти Збройних сил України.

З цією метою ОСОБА_4 , з використанням можливостей додатку (програми) для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» та створеного нею публічно доступного каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » почала на систематичній основі здійснювати поширення матеріалів, що містять інформацію про реквізити її особистого фінансового рахунку, з метою отримання грошових переказів, контактного номеру мобільного зв?язку ( НОМЕР_5 ), адреси т.зв офісу волонтерського штабу: власної адреси місця проживання ( АДРЕСА_2 ) для надсилання поштових відправлень та зборів фінансових та гуманітарної допомоги для представників окупаційних військ рф.

Вказані активи ОСОБА_4 , а також інші колаборанти-учасники т.зв. «волонтерського штабу», накопичували за місцем функціонування штабу за адресою розташування офісів: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , здійснювали їх фасування та доставку представникам незаконних збройних формувань, як за місцем розташування штабу, так і транспортуючи їх до місця дислокації відповідних підрозділів бойовиків на тимчасово окупованій території Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей та АР Крим.

Серед іншого встановлено, що у період з березня 2022 року по теперішній час головою громадської організації «СРБОО «Защитники» вжито різноманітних організаційних заходів для оголошення збору грошових коштів, придбання та передачі матеріальних ресурсів у вигляді квадрокоптерів (дронів), бойового та тактичного спорядження (розгрузок, кобур, ременів, рукавиць, форм одягу, бронежилетів, взуття, окулярів та іншого), пристосувань до засобів ведення вогню (коліматорних прицілів, магазинів, тепловізорів, глушників), медичного спорядження (аптечок, турнікетів, медичних рюкзаків препаратів), біноклів, інструментів (засобів ремонту транспортних засобів та військової техніки), маскувальних сіток, палаток, генераторів, газових плит, засобів зв?язку, продуктів харчування, а також транспортних засобів представникам наступних НЗФ та збройних сил рф, які приймають участь у веденні бойових дій проти сил оборони України.

Про вказані дії ОСОБА_4 , а також інші підлеглі їй волонтери штабу «СРБОО «Защитники» звітували вищевказаному Telegram-каналі, надсилаючи повідомлення щодо необхідності збору певної суми грошових коштів для проведення закупівель відповідних предметів, необхідних бойовикам під час участі у т.зв. «СВО» на території України, а також публікували фото та відеозаписи на підтвердження виконання вказаних зборів грошових коштів, платіжних документів щодо придбання певних предметів та їх подальшої передачі представникам окупаційних військ рф.

Відповідно до аналізу інформації, розміщеної y Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та веб-сторінці протягом 2022-2024 років « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_4 спільно з підлеглими «волонтерами» громадського об`єднання «СРБОО «Защитники» здійснили збір, придбання та передачу представникам окупаційних військ рф, серед іншого, не менше 10 транспортних засобів, 14 квадрокоптерів «Mavic 3», 19 квадрокоптерів інших модифікацій, 27 тепловізорів, 120 глушників ДТК до АК-74 та АК-12, 400 літрів танкового мастила МТ-16, 15 шин до військової техніки (вантажівок «УРАЛ»), близько 800 одиниць тактичних аптечок, 8 тисяч кв.м. маскувальних сіток, 18 тисяч окопних свічок, 1200 балаклав, близько 500 дощовиків, близько 70 тисяч комплектів продуктів харчування швидкого приготування, близько 18 тон медикаментів тощо.

У діях громадянки України ОСОБА_4 вбачається систематичний характер та тривалість протиправних дій, що в свою чергу свідчать про їх добровільність та наявність прямого умислу на протиправну діяльність. Зокрема, в силу наявного життєвого досвіду, ОСОБА_4 достеменно розуміє протиправність своїх дій та має на меті завдання шкоди Україні через здійснення пособництва незаконним збройним формуванням держави-агресора через збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів.

Враховуючи зазначенні обставини, 28.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням оперативного підрозділу про виявлене кримінальне правопорушення вчинене громадянкою України ОСОБА_4 , відповідями оперативного підрозділу, протоколом огляду від 08.05.2024 року, протоколом огляду від 29.04.2024 року.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 28.06.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про її виклик на 04.07.2024 року, 05.07.2024 року та 06.07.2024 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, ОСОБА_4 за вказаними повістками не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та її місцезнаходження невідоме, 12.07.2024 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

На даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується, відомостями Державної прикордонної служби України та матеріалами оперативного підрозділу.

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який поклався на розсуд суду, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити вказане правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , яка добровільно погодилась на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхала з неї до теперішнього часу та не з`явилась на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винуватою, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Севастополя, АР Крим, Україна, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: