Справа №295/902/24
УХВАЛА

Іменем України

04.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з поданням про приведення вироку Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ відносно ОСОБА_3 .

Представник Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду подання, тому суд розглядає справу у його відсутність.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2024 затверджено угоду від 18.01.2024, укладену у місті Житомир між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000043, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив 4 епізоди крадіжок: 30.12.2023 о 09 год 21 хв на суму 592, 00 грн; 30.12.2023 о 09 год 26 хв та 09 год 27 хв на суму 464, 50 грн; 30.12.2023 о 09 год 37 хв на суму 666, 00 грн; 30.12.2023 о 09 год 42 хв 602, 90 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 - 2684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області- задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2024 лише за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України, згідно із ч. 2 ст. 74 КК України, та вважати останнього засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1