Єдиний унікальний номер 320/6160/17
Провадження №1-і/333/61/24
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фрунзівка Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, п.9.ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, п.9.ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 17.05.2017 року, приблизно 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за вчинення якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, через хвіртку, незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке є сховищем, де підшукував та готував до подальшого викрадення майно ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, а саме металевий лист розміром 101х25х0.1 см, вартістю 70 грн.; металевий лист розміром 70х36х0,3 см, вартістю 52 грн.; металевий лист розміром 114х36х0.3 см, вартістю 80 грн., а всього майна на загальну суму 202 грн., однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, через те, що його злочинні дії були виявлені потерпілою ОСОБА_7 .

Крім того, 17.05.2017, приблизно о 03 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи з метою приховати інший злочин - замах на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , переслідуючи потерпілу ОСОБА_7 , проник у приміщення будинку АДРЕСА_2 , де, наявним у нього при собі металевим кутиком, наніс не менше 8 ударів по голові потерпілої ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вбивство ОСОБА_7 наніс їй множину ударів в область обличчя, тулубу та кінцівок, після чого, продовжуючи свої дії, направлені на вбивство ОСОБА_7 , ліктьовим згином правої руки, схопив її за шию та, із застосуванням фізичної сили, стиснув.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден обличчя, синців лівого надпліччя, спини, правого плеча та лівої гомілки, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №246 від 12.07.2017, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; закритої черепно-мозкової травми, що виразилась обмеженими крововиливами під м`якими мозковими оболонками тім`яних часток головного мозку, множинними забійними ранами (в кількості 8) волосистої частини голови, поверхневих пошкоджень у вигляді ділянок вдавлення зовнішньої кісткової пластинки на правій тім`яній кістці, крововиливів в м`яких тканинах тім`яних областей; повних поперечних переломів 4,5 ребер праворуч по кологрудинній лінії з крововиливами в оточуючі м`які тканини, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №246 від 12.07.2017, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; повних поперечних переломів верхніх рогів щитоподібного хряща, неповних переломів великих рогів під`язикової кістки, крововиливів в м`яких тканинах шиї, саден шкіри, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №246 від 12.07.2017, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження в момент заподіяння, внаслідок ускладнення яких механічною асфіксією, настала смерть потерпілої ОСОБА_7 на місці події приблизно о 04 годині 00 хвилин того ж дня.

Тим самим, ОСОБА_4 умисно вбив ОСОБА_7

Одразу ж після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , 17.05.2017, приблизно о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення будинку ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_2 , належне їй майно, а саме: мобільний телефон Nokia 1280 в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю 150 гривень; обручку із золота 585 проби, вагою 2,04 грами, вартістю 1122,07 гривень, а також грошові кошти в купюрах НБУ в сумі 6700 гривень, тим самим, заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7972,07 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, вчиненому з метою приховання вчиненого злочину, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене п.9 ч.2 ст. 115 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, що кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення (злочин) зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002335 від 17 травня 2017 року та розслідувалося за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185, п.9 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, наприкінці квітня 2017 року, в денний час доби, знаходячись у лісосмузі, розташованій біля с. Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, придбав три фрагменти корпусів вибухових пристроїв промислового виготовлення кумулятивних протитанкових гранат ПГ-7, які згідно з висновком експерта №6-230 від 22.06.2017 року містять вибухову речовину гексоген, здатну до вибухового перетворювання, після чого переніс вказані фрагменти корпусів з вибуховою речовиною за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжував їх зберігати без передбаченого законом дозволу до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції о 19 год. 15 хв. 27 травня 2017 року в ході проведення обшуку за вказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного суду України № 4/0/9-22 від 14.09.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

У подальшому обвинуваченому ОСОБА_4 змінено умови домашнього арешту та дозволено залишати місце проживання у денний час доби.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 25.09.2024 (включно).

На теперішній час матеріали кримінального провадження не відновлено. Відповідно до встановленого судом порядку, під час судового розгляду у Мелітопольському міськрайонному суді залишилось розглянути клопотання сторони захисту щодо призначення додаткових судових експертиз, після чого закінчити судовий розгляд.

Провести зазначені процесуальні дії та закінчити судовий розгляд не надалось можливим через введений воєнний стан, тимчасовою окупацію певних районів та населених пунктів Запорізької області.

Крім того, на теперішній час вживаються заходи до відновлення матеріалів кримінальних проваджень щодо ОСОБА_4 . Скеровано запити до учасників кримінального провадження та експертних установ, з метою встановлення наявних у них копій матеріалів, а також щодо місцезнаходження свідків. Частково отримано відповіді на запити, однак наявні на теперішній час матеріали не дозволяють звернутися з відповідним клопотанням про відновлення до суду.

Прокурор направив до суду клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки визначені ст. 177 КПК України ризики, що були підставою для його обрання, не зникли..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що його незаконно утримують значний час під домашнім арештом, судовий розгляд кримінального провадження не відбувається, у зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, підтримав позицію обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

У подальшому обвинуваченому ОСОБА_4 змінено умови домашнього арешту та дозволено залишати місце проживання у денний час доби.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 25.09.2024 (включно).

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про доцільність подальшого перебування під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, саме ця обставина може підвищувати ризик переховуватись обвинуваченої від суду настільки, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігати такому ризику і саме цим раніше керувався суд при вирішенні питання щодо доцільності обрані та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії»).

Однак, необхідно враховувати, що тривалість проведення досудового розслідування та судового слідства поступово зменшує наявні ризики і таке зменшення може бути настільки суттєвим, що для їх запобіганню може бути застосовані інші більш м`які запобіжні заходи, а кожний факт продовження тримання особи під вартою потребує детального дослідження існуючих ризиків у сукупності із урахуванням тривалості їх застосування в поєднанні з іншими факторами.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина друга статті 179 в редакції Закону № 1791-VIII від 20.12.2016\

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Таким чином, незважаючи на те, що прокурором в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити прокурору в задоволені клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою, оскільки тривалість попереднього ув`язнення в даному випадку до мінімуму зменшила наявні ризики, а саме обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під домашнім арештом більше року. Крім цього, матеріали кримінального провадження на теперішній час знаходяться в приміщенні Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області, в свою чергу територія Мелітопольського району являється окупованою військами рф, на даний час матеріали справи не відновлені, тобто в суді відсутні будь які матеріали кримінального провадження для здійснення судового розгляду справи відносно ОСОБА_4 . Тому з огляду на дані обставини суд вважає задовольнити клопотання захисника і обвинуваченого, змінивши запобіжний захід з домашнього арешту на більш мякий особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого та його адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу прокурора або суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити під розпис ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захиснику, прокурору, а також направити для відома до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1