Справа № 201/6948/24
Провадження №1-кс/201/2412/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у особі: ОСОБА_5 (студент) представника, ОСОБА_6 , представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в порядку ст.303-307 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана скарга, в якій зазначено (дослівно) «у прокуратури=Харків/Дніпропетровської області, іншим ДБР-як до керівників органу дізнання НП України: ОСОБА_9 , у Камінь-Каширський, Луцьких ВН/РВНП (Луцьк Боженка 34,Грибоєдова2) Головного Управління Національної Поліції у Волинській області, надходили з ст.214 КПК заяви на окремих суддів п.і.п) Волині), наявні декілька проваджень за ч.2 ст. 115Кзамовні вбивства у тому числі(Дітей)правоохоронців, майораНП/МВС-3С- ОСОБА_4 (10.6.14),не призначенного опікуна України, 15.5.1973 р/н,вбитого! Наявні вироки відносно засудженних окремих осіб і суддів, ОСОБА_10 , виникла неохідність відповідальності за ст.382/383КПК за не виконання рішень Суду як УРСР і Верховного Суду України за відпустки особам!? Потерпілі з справ №1/244108діти, особи з інвалідінстю у особі представників захисників, діти 0000194) 15р, заявили клопотання письмові у НП. Саме за(Житінських), по злочинах ОСОБА_11 та. ОСОБА_12 з ОСОБА_13 ( Хорохорин), колишнього заступника голів Луцького МВК Волині г. ОСОБА_14 (15-УРСР). Ст.214-216 КПК зобов`язує посадових осіб НП, вносити відомості в ЄРДР, та скеровувати за підслідністю органам досудового слідства, і НАБУ/ДБР /ГП. Ст.55;63;64;157 Конституції України, ст. КПК ст.382/283;396КК просимо Суд отримати Протокол за обшук(ЛуцькЖитИнського вулиця9, за 30.1.2020) визнати його недійсним та скасувати Вашим Судом, внісши у ЄРДР відомості», «внести у ЄРДР по факту за корисливих злочин як мародерство, бандитизм: Калькових (подружжя) суддів окремих Волині» (далі нерозбірливо).

Разом зі скаргою подано рукописну заяву, із розбірливого змісту якої випливає, що заявники скаргу просять розглядати за «нашої відсутності».

Судом встановлено, що всі суб`єкти, до яких за змістом скарги були адресовані звернення, а це «прокуратури=Харків/Дніпропетровської області, іншим ДБР-як до керівників органу дізнання НП України: ОСОБА_9 , у Камінь-Каширський, Луцьких ВН/РВНП (Луцьк Боженка 34,Грибоєдова2) Головного Управління Національної Поліції у Волинській області» (дослівно) знаходяться поза межами територіальної підсудності Жовтневого районного суду.

Підсудність скарг, які подаються в порядку ст. 303 КПК України, положеннями глави 26 цього Кодексу, («Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»), не врегульовано взагалі. Частиною першою ст. 306 КПК України лише визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Однак зазначені статті теж не містять вказівок щодо підсудності справ даної категорії.

Норми чинного КПК України визначають, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з аналізу ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідує, що, у тому числі, і скарги на рішення, дії або ж бездіяльність слідчого, прокурора підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з вимог вказаної норми кримінального процесуального закону, скарги, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. При цьому органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: г) органів Державного бюро розслідувань (ч. 1 ст. 38 КПК України).

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга подана з порушенням територіальної підсудності, матеріали скарги необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відтак дана скарга має подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться згадувані у скарзі органи, яким подавалися заяви про вчинення злочину.

Отже, ураховуючи загальні засади судочинства, передбачені ст. 129 Конституції України, засади кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, організаційні засади судової влади, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», на даний час слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не має права розглядати матеріали кримінальних проваджень, які підслідні іншим органам досудового розслідування, які не перебувають на території Соборного району м. Дніпра.

З урахуванням того, що скарга не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги

Також слід звернути увагу заявників, що зміст документа, які вони подають суду, повинен містити певну аргументовану інформацію, викладену стисло, грамотно, зрозуміло та об`єктивно, без повторень та вживання слів і зворотів, які не несуть змістового навантаження.

Керуючись: ст.ст. 303, 304 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу повернути скаржникам.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1