Провадження № 1-кс/947/8797/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000495 від 15.07.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Одеси, громадянці України, з вищою освітою, заміжній, яка працювала на момент інкримінованих дій на посаді заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

02 липня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, слідчим СУ ГУНП в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Відсутність будь-яких намірів щодо ухилення від органу досудового розслідування, добровільності повернення на територію України, поважності неявки до слідчого, порушення процедури повідомлення про підозру, відсутності доказів належного відновлення кримінального провадження.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника, також з посиланням на судову практику звернула увагу на те, що дії на посаді державного виконавця повністю відповідали вимогам законодавства, будь-яких порушень під час процедури примусового виконання допущено не було. Жодних дій щодо ухилення від слідства підозрювана не вчиняла.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

28.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.367 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 працюючи на посаді заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 909/к «Про призначення» від 02.03.2020 року, будучи службовою особою, у період з 24.03.2020 по 26.06.2020, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем розташування адміністративної будівлі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, хоча мала реальну можливість виконати їх належним чином, діючи безвідповідально та самовпевнено, розраховуючи, що внаслідок неналежного виконання нею своїх службових обов`язків не буде завдано шкоду державним інтересам, в порушення вимог п.4 розділу ІІ «Порядку реалізації арештованого майна» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року (далі Порядок), ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», частини 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не зважаючи на наявність встановленої законом заборони щодо проведення виконавчих дій відносно об`єкту права державної власності, не перевірила належним чином встановлені законодавчі заборони, щодо примусової реалізації майна боржника Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», не здійснивши належний контроль, не забезпечила підпорядкованими працівниками відділу виконання покладених на них повноважень, спрямованих на перевірку належним чином встановлених законодавчих заборон, щодо примусової реалізації майна боржника Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», хоча зобов`язана була це зробити, а у разі, якщо документи суперечать вимогам закону, своєю постановою зобов`язана була скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, або зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження», підписала надану їй заявку щодо передачі на реалізацію арештованого майна, а саме: виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи неналежно виконувати свої посадові обов`язки, хоча мала реальну можливість виконати їх належним чином, передала підписану нею заявку (щодо передачі на реалізацію арештованого майна) до Одеської філії ДП «СЕТАМ» для внесення інформації про проведення електронного аукціону до системи ДП «СЕТАМ» і затвердила акт про проведені електроні торги при примусовому виконані виконавчого провадження № 61300334, який був складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 , внаслідок чого було неправомірно реалізовано в процедурі виконавчого провадження на електронних торгах належний державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , який був закріплений на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді вибуття із власності держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України вищезазначеної будівлі ринковою вартістю 59 717 тис. грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень).

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 , підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, що начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_4 всупереч вимогам, частини 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», звернула стягнення на виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до якого було отримано тимчасовий доступ та вилучено документи з кримінального провадження №0000766 від 02.09.2020 року;

- протокол огляду, яким було оглянуто документи, тимчасовий доступ до яких було отримано з матеріалів кримінального провадження №0000766 від 02.09.2020 року;

- протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , яка показала що, посадові особи Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у квітні 2020 року, неправомірно реалізували в процедурі виконавчого провадження належний державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , який був закріплений на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів». Таким чином, при відчужені майна, що було закріплене на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько Азовське виробничо експлуатаційне управління морських шляхів» були порушені інтереси держави в особі Фонду, та заподіяні майнові збитки в розмірі ринкової вартості відчуженого об`єкта нерухомого майна.

- висновок судової оціночно будівельної експертизи, згідно якого встановлено, що ринкова вартість виробничого будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 24.04.2020 року становить 59 717 тис. грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень);

- висновок почеркознавчої експертизи, згідно якого встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 у документів «заявка щодо передачі на реалізацію арештованого майна №10.03-3132/В-7 від 24.03.2020» виконаний ОСОБА_4 ;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи підозрюваної щодо законності дій під час примусового виконання судового рішення будуть предметом оцінки під час судового розгляду обвинувального акту у разі його направлення до суду.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до не тяжких ч.2 ст.367 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді достатніх соціальних зв`язків та маючи певні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрювана має можливість на законних підставах у будь-який момент покинути територію України.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В той же час, зазначений ризик є мініміальним з врахуванням давності можливих інкримінованих дій.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

Поняття «обґрунтована підозра» не має визначення у кримінальному процесуальному законі. Проте, як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Слідчий суддя констатував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин. Разом з тим, слід зауважити, що на відміну від стадії судового розгляду висунутого особі обвинувачення, на якій суд в переважній більшості оперує дискретними категоріями (допустимість/недопустимість доказів, винуватість/невинуватість особи тощо), на стадії досудового розслідування слідчий суддя використовує поняття ймовірності та вірогідності вчинення кримінального правопорушення та причетності особи до його вчинення.

Зазначені категорії за своїм визначенням можуть уособлювати не лише факт наявності/відсутності, а мати певний ступінь, який може бути більшим чи меншим в залежності від переконливості позиції сторін та підтвердження їх відповідними матеріалами.

Кримінальний процесуальний закон під час обрання запобіжного заходу покладає на слідчого суддю обов`язок враховувати не лише обґрунтованість підозри як окремий факт, а й ступінь цієї обґрунтованості. Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Отже, рівень обґрунтованості підозри має корелювати ступеню втручання у права особи, пов`язаного із застосуванням запобіжного заходу.

Проаналізувавши викладені обставини, слідчий суддя встановив наявність підстав для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, втім, надані прокурором матеріали не є достатньо вагомими для такого суттєвого втручання у права особи як застосування до підозрюваної тримання під вартою як виключного запобіжного заходу.

За таких обставин слід констатувати, що сторона обвинувачення переконала слідчого суддю в необхідності продовження з`ясування обставин кримінального правопорушення та обумовлену цим необхідність застосування запобіжного заходу, втім, рівень переконливості наданих прокурором доказів не виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, на переконання слідчого судді, інтенсивність ризиків не має того ступеню, який би давав підстави вважати тримання під вартою єдино можливим запобіжним заходом за цих обставин. Про це свідчать як відомості про особу підозрюваного, так і факт її міцних соціальних зв`язків, наявності на утриманні хворої дитини.

Враховуючи наведені сторонами доводи у сукупності, відомості про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя констатує, що запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. При визначенні першого з наведених обов`язків слідчий суддя враховує місце проживання та місце роботи підозрюваного.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких підстав у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту строком до 11 серпня 2024 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за виключенням часу оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 11 серпня 2024 року включно на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1