Провадження № 1-кс/686/7359/24
04 вересня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць міста Чирчик, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, особа без громадянства, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, утриманців не маючий, офіційно не зареєстрований, фактично проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимий,
04 вересня 2024 року старший слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299, ч. 3 ст. 296 КК України.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення просили більш м`який запобіжний західне пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 27 липня 2024 року у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні АДРЕСА_2 , прийняв рішення про вчинення жорстокого поводження твариною, яку напередодні прихистив.
Тоді ж, ОСОБА_6 діючи умисно з метою реалізації свого злочинного умислу цього ж дня, біля 23 год. 30 хв. підійшов до собаки на ім`я « ОСОБА_7 », метиза французького бульдога світло-рудого забарвлення шерсті та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з собакою, нехтуючи правилами суспільної моралі, діючи з хуліганських мотивів, із застосуванням жорстоких методів, з метою заподіяння травм, загибелі тварини та знущання над вказаною собакою, взявши її на руки підійшов до відчиненого вікна та із застосуванням сили, умисно викинув метиза - французького бульдога з 9 поверху даної квартири, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді розриву внутрішніх органів (селезінки та печінки) з подальшою стрімкою внутрішньою кровотечею, які утворились від падіння з висоти 9-ти поверхового будинку та удар об тверде асфальтоване покриття, що призвело до загибелі тварини на місці.
За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі безпритульними тваринами, якщо такі дії призвели до загибелі тварини, вчинені з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.
Окрім того, ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення хуліганства, на шлях виправлення не став та з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, грубо порушив громадський порядок, що супроводжувався особливою зухвалістю за наступних обставин.
Так, 17 серпня 2024 року близько 07 год 00 хв ОСОБА_6 , перебуваючи у громадському місці, а саме на навісі балкону 9-го поверху будинку АДРЕСА_3 , який виходить у внутрішній двір будинків АДРЕСА_4 та будинку АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувався особливою зухвалістю, умисно з даного навісу 9-го поверху скидав каміння та побутове сміття, та при цьому нецензурно виражався до мешканців оточуючого двору. Хуліганські дії, які умисно вчинив ОСОБА_6 тривали протягом однієї години, чим перешкоджали нормальному ходу життя мешканців.
В подальшому ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи на навісі балкону 9-го поверху будинку АДРЕСА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, при цьому нецензурно виражався до мешканців, взявши до рук побутове сміття, а саме каміння умисно скинув до низу, чим умисно пошкодив лобове скло автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Colt» 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, який було припарковано біля під`їзду багатоквартирного житлового будинку, та на праві власності належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнову шкоду на суму 6 000 гривень.
За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинено особою, раніше судимою за хуліганство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
У вчиненні вказанихкримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць міста Чирчик, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, українець, особа без громадянства, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, утриманців не маючий, офіційно не зареєстрований, фактично проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 14 травня 1999 року вироком Ярмолинецького районого суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з конфіскацією частки майна;
- 23листопада 1999 року вироком Ярмолинецького районого суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією частки майна. Звільнений 17 серпня 2001 року на підставі Закону України «Про амністію» із невідбутим покаранням у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 13 (тринадцять) днів;
- 08 травня 2003 року вироком Ярмолинецького районого суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 10 (десять) місяців. Звільнений 24 листопада 2005 року по відбуттю строку покарання;
- 16 березня 2006 року вироком Ярмолинецького районого суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Звільнений 24 липня 2009 року по відбуттю строку покарання;
- 24 лютого 2012 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 місяців. 30 листопада 2012 року вирок зміненого ухвалою апеляційного суду Хмельницької області та засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. Звільнений 26 травня 2015 року по відбуттю строку покарання;
- 19 квітня 2017 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. 03 серпня 2017 року вирок зміненого ухвалою апеляційного суду Хмельницької області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку день за два. Звільнений 17 серпня 2018 року по відбуттю строку покарання;
- 22 грудня 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. 23 лютого 2021 року вирок змінено ухвалою Хмельницького апеляційного суду в частині перекваліфікації з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. Звільнений 24 квітня 2024 року по відбуттю строку покарання.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
- Протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення ;
- Протоколами огляду місця подій;
- Протоколами огляду предметів, а саме дисків з відеозаписами наданими свідками даних подій,
- Документами, наданими потерпілими сторонами;
- Повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.07.2024, 03.09.2024 ;
- Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 ;
- Висновком судово-психіатричної експертизи;
- Іншими зібраними матеріалами провадження.
03.09.2024 дані кримінальні правопорушення були об`єднані.
Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази) дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 299, ч. 3 ст. 296 КК України.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Санкція ч.1 ст. 299, ч. 3 ст. 296 КК України передбачає призначення покарання у виді у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років, тобто вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
Встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, а у відповідності до рішення Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання судом останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді застосування покарання у вигляді позбавлення волі, вважаю, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо високим.
Встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний є особою у якого не зняті та не погашені судимості у встановлений законом порядку на шлях виправлення не став та вчинив умисні кримінальні правопорушення із врахуванням положень п.п. 5,7 ч. 1 ст. 178 КПК України встановлено, що у ОСОБА_6 відсутні стійкі соціальні зв`язки, місце роботи, як наслідок - законні джерела доходів, що у сукупності призвело до вчинення підозрюваною даного злочину та може вчинити інші кримінальні правопорушення.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід враховувати обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КК України, на даний час наявні достатні докази вчинення вказаних кримінальних правопорушень, саме ОСОБА_6 , а не іншою особою.
Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 досяг віку, з якого може нести кримінальну відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Вище викладене свідчить про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, буде переховуватися від суду, зможе продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчинити інші кримінальні правопорушення, та здійснювати вплив на свідків. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого чинним Кримінальним-процесуальним кодексом України відносно останньої є необґрунтованим та недоцільним.
За таких обставин, зважаючи на те, що санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 передбачає призначення покарання лише у виді позбавлення волі, стадію розслідування даного кримінального провадження, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, прихожу до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України а саме, що підозрюваний може намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 2 до 5 років, враховуючи особу підозрюваного, який неодноразово вчиняв майнові злочини, офіційного заробітку не має, та постійного доходу не має, веде аморальній спосіб життя, постійних стійких соціальних зв`язків не має, близьких родичів не має, що у сукупності дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення, тому останньому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та уникнення зазначених вище ризиків.
Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, вік та стан здоров`я, майновий стан, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Вважаю, що з огляду на встановлені обставини, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування у даному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX - 2 цього Кодексу.
Обставин, які відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, давали б право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час розгляду даного клопотання не встановлені.
Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, прихожу до висновку, що з врахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, фактичних обставин кримінального провадження, та з врахуванням того, що вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, а тому розмір застави може бути визначений в межах визначених п.1 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень. Саме такий розмір застави, з огляду на встановлені обставини та особу підозрюваного, на думку суду, є необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
У разі внесення визначеного судом розміру застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та покласти на нього наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
А тому саме такий розмір застави не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 299, ч. 3 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 01 жовтня 2024 року включно.
Визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.
У разі внесення визначеного судом розміру застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та покласти на нього наступні обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.
Ухвала діє по 01 жовтня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1