Ухвала

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 517/906/24

провадження № 51-4339 ска 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_5 , на постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року,

встановив:

Постановою судді Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року залишено без задоволення подання в.о. голови Фрунзівського районного суду Одеської області про направлення до іншого суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, про вирішення питання щодо заяви про відвід судді Фрунзівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Захисник, не погоджуючись із зазначеною постановою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року, звернулась до Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити на новий розгляд.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Статтею 48 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні їй відповідати.

За змістом частини другої статті 19 Основного Закону України органи судової влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одними з основних засад судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (пункти 1, 2, 8 частини 3 статті 129 Конституції України).

Зокрема, стаття 34 КПК України передбачає підстави та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

При цьому, положеннями ст. 34 КПК України не передбачено порядку вирішення клопотання та/або подання про передачу справ про адміністративне правопорушення на розгляд до іншого суду, як і не наведено порядку оскарження таких рішень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року №26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», пункт 96 Рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року

№ 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено апеляційний перегляд, у разі оскарження, постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи. Застосування припису частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення, права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя). Припис частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не суперечить частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, пунктові 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Таким чином, виходячи з основних засад судочинства згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України, право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

При цьому порядок перегляду постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено в главі 24-1 КУпАП не інакше, як з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні судом справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, зазначена справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 . міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не розглядалася і нею будь-яких рішень по цій справі не ухвалювалося.

При цьому як випливає із касаційної скарги, кінцевого рішення щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності на даний час не прийнято та Одеським апеляційним судом у постанові від 13 вересня 2024 року вирішувались процедурні питання, пов`язані із розглядом справи, оскарження яких не врегульоване положеннями КПК України, що виключає можливість перегляду Верховним Судом вказаної постанови.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_5 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 129 Конституції України, статтею 34, пунктом 1 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_5 , на постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3