ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1328/24

Провадження № 1-кп/568/107/24

"29" серпня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Радивилів в спрощеному провадженні без технічної фіксації та без виклику учасників кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 22.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин, Острозького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, не депутата, раніше судимого, востаннє 28.04.2021р. вироком Демидівського районного суду Рівненської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2024р. по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, востаннє 28.04.2021 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст 15, ч. 3 ст 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та будучи звільненим 26.03.2024 року з Катеринівської ВК № 46 Рівненської області по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став і, маючи дану судимість не зняту і не погашену у встановленому законом порядку, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 районним судом Рівненської області встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки та встановлено такі обмеження: заборона виходити з будинку(квартири) по місцю проживання, щодня з 22.00 години по 06.00. годину наступного дня, заборона перебувати в ресторанах, кафе міста (району) по місцю проживння, заборона виїзду в особистих справах за межі населеного пункту по місцю проживання без дозволу органів поліції, реєстрація в поліції 2 рази на місяць.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що відносно нього 01.05.2024 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області було встановлено адміністративний нагляд та будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями, під розпис, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, усвідомлюючи необхідність виконувати покладені на нього ухвалою суду обов`язки та відповідальність за їх порушення, без поважних причин, без повідомлення та отримання відповідного дозволу ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про виїзд за межі Дубенського району, з 09.07.2024 року самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим порушив правила адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, тобто в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, тобто в порушенні правил адміністративного нагляду; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, є правильною.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння в розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчиненим умисно, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не числиться, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ст.395 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючи особу дані, відношення останнього до скоєного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1