Справа № 302/1093/22
Провадження № 1-кп/302/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 селище Міжгір?я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 2 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Міжгірського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах та від імені ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна посилаючись на відсутність підстав для накладення арешту на належні ОСОБА_6 земельні ділянки. Тоді як за наявного арешту ОСОБА_6 позбавлений права мирно володіти та розпоряджатися своєю землею через накладений арешт, що негативно відображається на матеріальному стані його особисто та його сім`ї.

Прокурор в судовому засіданні вважала клопотання передчасно заявленим, оскільки таке має вирішуватися при ухваленні остаточного рішення по провадженню.

Обвинувачений підтримав клопотання зауваживши, що зазначені земельні ділянки не мають жодного значення для кримінального провадження.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження № 0000057 вбачається, що в ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року в справі № 302/467/22 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:011:0103 та :01:002:0060; :01:011:0011 та :01:011:0012; :01:011:0025 та :01:011:0024; :01:011:0076 та :01:011:0116; :01:011:0123 та :01:011:0120; :01:011:0125 та :01:011:0127.

Підставою накладення арешту на вказане майно зазначено необхідність збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також з`ясування всіх інших обставин справи.

З обвинувального акту від 29 вересня 2022 року відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України ідеться про вчинення незаконних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0103 і жодного разу не згадується про інші земельні ділянки, що зазначені вище. Жодних незаконних дій з іншими земельними ділянками в межах даного кримінального провадження не вчинялося, вони не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

ОСОБА_6 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0116 та :01:011:0076, що стверджується відповідними витягами з реєстру прав власності на землю.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу вимог частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 1 статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом частин 1 та 4 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, з огляду на відсутність в межах кримінального провадження № 0000057 даних щодо вчинення незаконних дій з належними ОСОБА_6 земельними ділянками, суд вважає, що відсутні підстави в застосуванні заходу забезпечення у вигляді арешту, а тому його слід скасувати.

Керуючись статтями 350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року (справа № 302/467/22) на майно належне на праві приватної власності ОСОБА_6 , а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0076 та :01:011:0116.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складений 07.08.2024.

Суддя Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1