Провадження № 1-кс/161/4024/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 14 серпня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України: серії НОМЕР_1 , виданий 19.01.1996 Марківським РВ КМВС України в Луганській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), з забороною на відчуження та розпорядження вищевказаного майна.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 19.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, у якому 24.07.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 . Оскільки санкція статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою її забезпечення слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судове засідання прокурор, слідчий, не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Зважаючи на те, що слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , якій у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, санкція статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому із врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України клопотання слід задовольнити та накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України: серії НОМЕР_1 , виданий 19.01.1996 Марківським РВ КМВС України в Луганській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Заборонити відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя