Справа № 199/1361/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0001506 , про відвід судді ОСОБА_4 .

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_6

захисник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0001506 , заявив про відвід судді ОСОБА_4

Відвід мотивовано упередженим ставленням та нехтуванням клопотань обвинуваченого.

У судовому засіданні 10.09.2024, захисник ОСОБА_3 , підтримав свою заяву від 02.09.2024, просив її задовольнити, вказавши, що 21.08.2024 суддя ОСОБА_4 безпідставно змінила раніше встановлений порядок дослідження доказів та перейшла до дослідження письмових доказів, хоча сторона захисту заперечувала проти цього. Крім вказаного, сторона захисту неодноразово заявляла клопотання про визнання доказів очевидно не допустимими відповідно до ч.2 ст.89 КПК України, проте суддя цього не зробила.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав захисника ОСОБА_3 , зазначивши, що оскільки досліджувані судом докази були очевидно недопустимими то суддя повинна була визнати ці докази недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 .

Суддя, вивчивши зміст заяви захисника ОСОБА_3 , про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 , яка здійснює судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.194 КК України, дослідивши в межах кримінального провадження №0001506 журнал судового засідання за 02.09.2024 (том № 1 а.п.221-222), приходить до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені статтею 75 КПК України. Приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Як слідує з досліджених в судовому засіданні доводів захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_4 , підставою для відводу судді фактично стало те, що головуючий суддя, на стадії дослідження письмових доказів, ухвалив прийняти до розгляду клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу огляду речей та оптичного диску, та надати даним доказам оцінку в нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як слідує з усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_6 , слід зазначити, що журнал судового засідання за 02.09.2024 свідчить, що у судовому засіданні суддя ОСОБА_4 прийняла до розгляду клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу огляду речей та оптичного диску. Того ж дня, а саме 02.09.2024, письмово постановила ухвалу, за змістом якої питання про допустимість доказів вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення у справі.

Так, згідно зі ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

З аналізу положень зазначеної правової норми випливає, що у випадку коли сторона кримінального провадження заявляє клопотання про визнання доказів недопустимими, таке клопотання вирішується судом під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.

Тобто, головуючий суддя ОСОБА_4 діяла у спосіб визначений Законом, а її ухвала, узгоджується з постановою Верховного Суду у справі № 189/676/17 від 13.09.2022 року. https://reyestr.court.gov.ua/Review/106264666 )

Що стосується доводів сторони захисту, як підстави для відводу судді, в частині того, що суддя змінила раніше встановлений порядок дослідження доказів та перейшла до дослідження письмових доказів, хоча сторона захисту заперечувала проти цього, то відповідно до ч.2 ст. 349 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Тобто, законодавець прямо встановив, що в разі необхідності обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження можуть бути змінені.

Враховуючи зміст заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді, сумніви останнього у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_4 , свого підтвердження не знайшли, а тому в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0001506 , про відвід судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_7