Провадження № 1-кс/175/3880/24
23 серпня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який інвалідності не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2024 приблизно о 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час, у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що у вказаному будинку мешкає військовослужбовець ЗСУ, який виїхав на бойове завдання, виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно Указу Президента України та Верховного Головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-ХІ та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до Указу Президента України та Верховного Головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 23.07.2024 № № 469/2024 строком на 90 діб, тобто до 09.11.2024.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 30.07.2024 близько 23 години 00 хвилин, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , та за допомогою фізичної сили, зірвав з вхідних дверей запірний пристрій у вигляді навісного замку, таким чином ОСОБА_4 отримав змогу проникнути до приміщення вищевказаного будинку, що є житлом, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_7 а саме:
- бездротову машинку для стрижки волосся «VGR V-030» вартістю 264 гривні 55 копійок;
- електроплиту електричну одно конфоркову вартістю 347 гривні 23 копійки,
після чого, ОСОБА_4 вийшов з території вказаного домоволодіння та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 16 434 гривні 06 копійок.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю обґрунтована та підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження.
22 серпня 2024 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
22 серпня 2024 року об 14:00 годині підозрюваному та його захиснику вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано не було.
На думку прокурора, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки в сукупності всі зібрані фактичні дані про обставини злочину у кримінальному провадженні, та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вказують на наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розгляді клопотання прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердив вищенаведене та наполягав на задоволенні клопотання.
Підозрюваний не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник, будучи залученим в порядку ст.48-49 КПК України, в судове засідання не з`явився, ані підозрюваному, ані суду про причини своєї відсутності не повідомив, можливістю прийняти участь в режимі відео конференції також не скористався та на зв`язок не вийшов.
Слідчим суддею підозрюваному було роз`яснено про можливість залучення іншого захисника, вимоги щодо обов`язкової участі захисника тощо.
Підозрюваний не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності захисника.
Прокурор висловила аналогічну позицію з огляду на те, що в цьому кримінальному провадженні участь захисника не є обов`язковою.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Даючи оцінку доводам щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею приймається до уваги наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 щодо кримінального правопорушення, що їй інкримінується.
Також слідчий суддя приймає до уваги правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р., відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).
Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.
На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, встановлено, що кримінальне правопорушення яке інкримінується підозрюваному, передбачене ч. 4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, підозрюваний не заручився авторитетом в суспільстві та з-поміж осіб, які б мали особливу довіру і забезпечили б його належну процесуальну поведінку.
Підозрюваний на обліку у лікарів не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні не має неповнолітніх дітей, а також осіб з інвалідністю, не одружений.
Враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі щодо підозрюваного ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, вказана обставина дає підстави вважати, що останній розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки.
Викладене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду.
Ризик незаконно впливу на свідка та потерпілого (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 мешкає по сусідству із ними, знає їх адреси, та вказані особи надали показання, які підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити спробу вплинути на зазначених осіб, з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків їх залякування, тиску, тощо, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що розглядом клопотання встановлено, що ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинивши умисний злочин маючи не зняту та не погашену судимість.
Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного.
Ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.
Розглядом клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи встановлені вище обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
Місцем перебування під домашнім арештом визначити місце реєстрації підозрюваного.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
-заборонити покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);
-докласти зусиль до пошуку роботи;
-утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.
Строк дії ухвали до 22 жовтня 2024 року.
Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1