Справа № 626/3464/24
Провадження № 1-кп/626/342/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Берестин

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000162 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Піщанка Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 навесні 2024 року незаконно висіяв насіння коноплі на території подвір`я за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . Після цього, в квітні-липні 2024 року здійснював догляд за рослинами, прополював їх та поливав, таким чином незаконно виростив 68 рослин коноплі. 07 серпня 2024 року, під час проведення працівниками поліції огляду домоволодіння обвинуваченого, виявлено та вилучено 68 рослин коноплі, які вирощував ОСОБА_4 , що згідно висновку судової експертизи Харківського НДЕКЦ при МВС України № СЕ -19/121-24/23386-НЗПРАП від 21.08.2024 є рослинами роду Конопля в кількості 68 штук.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю. В своїх поясненнях не оспорював факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що зробив для себе належні висновки, розкаявся у скоєному.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв незаконний посів та незаконне вирощування конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин. Таким чином, суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.310 КК України.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.310 КК України є тяжким злочином. Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, мешкає разом з дідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше засуджений не був. Вказані обставини пом"якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його. З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого кримінального правопопрушення. Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_4 до вчиненого, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, суд приходить до висновку про призначення останньому мінімального покарання в межах санкції ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі.

Суд приходить до висновку, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, раніше засуджений не був, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і відповідно до ст.75КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Таке покарання, на переконання суду, необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України. Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.310 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, передані на зберігання до Красноградського РВ ГУНП в Харківській області-знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 2271,84 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя