Справа № 584/308/24
Провадження № 1-кп/584/132/24
В И Р О К

Іменем України

27.11.2024 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000021 від 14.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шостка Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2024 близько 12:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, дізнавшись, що його знайому образили військовослужбовці ЗСУ, вирішив помститись та викрасти протипіхотну міну поблизу мосту в с. Сімейкине Конотопського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи всупереч вимогам п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, повністю усвідомлюючи протиправність своїх дій, та те, що протипіхотна міна такого типу є бойовим припасом, обвинувачений ОСОБА_4 взяв вдома батарейку "Крона", щоб за необхідності замкнути електродетонатор міни, та пішов до мосту поблизу с. Сімейкине Конотопського району, де раніше бачив встановлені військовослужбовцями ЗСУ протипіхотні міни направленої дії. Перебуваючи поблизу зазначеного мосту, обвинувачений ОСОБА_4 перекусив зубами електричні дроти, котрими міна була з`єднана у комплекс мінно-вибухового загородження, у такий спосіб викравши бойовий припас.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/119-24/729-ВТХ від 19.01.2024 надані на дослідження об`єкти є: корпусом протипіхотної осколкової міни МОН-90, який споряджається зарядом бризантної вибухової речовини та засобом підриву електричного типу - електродетонатором типу ЕДП-р, який споряджається зарядом комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1 НОМЕР_1 грамита ТЕН або гексоген, масою 1 грам. Надані на дослідження корпус протипіхотної осколкової міни МОН-90 та електродетонатор типу ЕДП-р при конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - протипіхотну осколкову міну МОН-90, яка належить до категорії бойові припаси.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 262 КК України, - викрадення бойових припасів.

Окрім того, 14.01.2024 близько 12:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, дізнавшись, що його знайому образили військовослужбовці ЗСУ, вирішив помститись та викрасти протипіхотну міну поблизу мосту в с. Сімейкине Конотопського району.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 взяв вдома батарейку "Крона", щоб за необхідності замкнути електродетонатор міни, та пішов до мосту поблизу АДРЕСА_1 , де раніше бачив встановлені військовослужбовцями ЗСУ протипіхотні міни направленої дії. Перебуваючи поблизу зазначеного мосту, обвинувачений ОСОБА_4 перекусив зубами електричні дроти, котрими міна була з`єднана у комплекс мінно-вибухового загородження, у такий спосіб викравши бойовий припас.

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 перемістив викрадений бойовий припас за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у такий спосіб умисно переніс бойовий припас.

Обвинувачений ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він не має передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів, умисно зберігав протипіхотну осколкову міну МОН-90 за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи всупереч вимогам п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 були помічені військовослужбовцями в/ч НОМЕР_2 , котрі, затримавши останнього, доставили до місця розташування підрозділу та викликали працівників поліцї. Під час проведення огляду місця події, ділянки місцевості поблизу с. Сімейкине Конотопського району, виявлено та вилучено викрадену обвинуваченим ОСОБА_4 протипіхотну осколкову міну МОН-90.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/119-24/729-ВТХ від 19.01.2024 надані на дослідження об`єкти є: корпусом протипіхотної осколкової міни МОН-90, який споряджається зарядом бризантної вибухової речовини та засобом підриву електричного типу - електродетонатором типу ЕДП-р, який споряджається зарядом комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, масою 0,1 НОМЕР_1 грамита ТЕН або гексоген, масою 1 грам. Надані на дослідження корпус протипіхотної осколкової міни МОН-90 та електродетонатор типу ЕДП-р при конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - протипіхотну осколкову міну МОН-90, яка належить до категорії бойові припаси.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, визнав повністю і підтвердив обставини, вказані вище, фактичні обставини справи не оспорює, у вчиненому розкаявся.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив на адресу суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має, цивільного позову до обвинуваченого він заявляти не бажає, у визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Беручи до уваги те, що такі показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, сумнівів в правильності розуміння останніми змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позицій у суду немає, тому на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого і дослідженням характеризуючих його матеріалів, а також матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує за ч. 1 ст. 262 КК України, як викрадення бойових припасів, та за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за обставин, викладених вище.

При призначенні покарання суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на Д-обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Оскільки він критично ставиться до своїх дій, усвідомлює їх протиправність і готовий нести відповідальність, під час досудового розслідування повідомив про всі обставини скоєного, тому таке щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, а обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 262 КК України та покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки саме ці покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням наведеного в сукупності, обставин вчинених кримінальних правопорушень, а саме: особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, представник потерпілого претензій до нього не має, суд вважає, що його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні остаточного покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 6058 грн. 24 коп.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.01.2024 на батарейку з маркуванням "KODAK Super Heavy Duty Zinc 6F22 9V" та предмет, ззовні схожий на "МОН-90" та електродетонатор "ЕДПр".

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 262 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 6058 грн. 24 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.01.2024 на батарейку з маркуванням "KODAK Super Heavy Duty Zinc 6F22 9V" та предмет, ззовні схожий на "МОН-90" та електродетонатор "ЕДПр".

Речові докази: батарейку з маркуванням "KODAK Super Heavy Duty Zinc 6F22 9V", яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити; міну "МОН-90" та електродетонатор типу "ЕДПр", які передано на відповідальне зберігання військовій частині НОМЕР_2 , - дозволити останній використовувати на власний розсуд, у визначеному законом порядку.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1