Справа № 302/1097/24
Провадження № 1-кс/302/245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 селище Міжгір`я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 000154,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, в обґрунтування якого посилається на наступні обставини

Слідчим ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 10000154 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області у справі № 302/1097/24 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. « НОМЕР_1 », мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi9», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером « НОМЕР_1 » щодо автомобіля марки «VolkswagenTransporter» д.н.з. НОМЕР_1 ». Зазначене майно було вилучено у ОСОБА_4 .

Як зазначає адвокат ОСОБА_3 , з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено було арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. Відносно ОСОБА_4 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України, він не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Враховуючи, що з майно, на яке накладено арешт, не визнано по кримінальній справі речовим доказом, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом і останній підлягає скасуванню.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 подав клопотання з проханням розгляду справи без його участі та участі його довірителя.

Заступник начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 подав заяву з проханням розгляду клопотання без його участі, в якій висловив заперечення щодо скасування арешту на майно.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження № 10000154, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділу ВП № 2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 07.08.2024 до ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, з 27-го прикордонного загону ім. «Героїв Карпатської Січі» надійшло повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, про те, що 06.08.2024 о 08-10 годин на стаціонарному прикордонному блокпосту, розміщеного при в`їзді в селище Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, ними було зупинено автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Т-5», під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який умисно, з корисливих мотивів, перевозив 6 осіб чоловічої статі, четверо з яких призовного віку та мав намір незаконно переправити вказаних осіб через державний кордон України.

В ході досудового розслідування в порядку статті 40 КПК України оперативним підрозділам надано доручення щодо проведення слідчих (розшукових) дій. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення був проведений огляд мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 9 ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , який був вилучений під час адміністративного затримання у громадянина ОСОБА_4 . Під час огляду встановлено, що в мобільному телефоні містяться відомості про вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, в ході досудового розслідування 10.08.2024 було оглянуто транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , під час проведення огляду в салоні автомобіля було виявлено та вилучено документи у виді свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_4 ; страховий поліс № АТ/4571349 до транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 ; надувні нарукавники; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 .

За версією слідства, транспортний засіб, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , надувні резинові нарукавники для безпечного переплаву річки Тиса, фактично є знаряддям скоєння кримінального правопорушення, так як за допомогою вказаного транспортного засобу здійснювалось перевезення осіб до державного кордону України з метою подальшого його незаконного перетину, а мобільним телефоном координація всіх цих незаконних дій і все це може бути використано як доказ обставин, що доказуються під час досудового розслідування.

14 серпня 2024 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділу та накладено арешт на майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме на:

--- автомобіль марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , користувачем якого є ОСОБА_4 ;

--- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi9» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , власником (володільцем) якого є ОСОБА_4 ;

--- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_4 щодо автомобіля марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 ;

--- страховий поліс ПрАТ «Страхова група «ТАС» № АТ/4571349 від 24.03.2024 щодо страхування забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений з страхувальником ОСОБА_4 , термін дії договору страхування до 23.03.2025;

--- надувні резинові нарукавники (пара) синього кольору з візерунком у виді кита.

Правовою підставою для накладення арешту на майно зазначено забезпечення збереження речових доказів. Також слідчий суддя погодився з твердженням заступника начальника слідчого відділу, що вказане майно є предметами вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі сліди його вчинення, тобто мають суттєве значення при розслідуванні даного кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

За змістом статті 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно з вимогами частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як передбачено частиною 1 статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно із частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, як і не надано даних, що з вказаним майном проведені всі необхідні слідчі дії, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів - суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Водночас слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень статей 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на теперішній час потреби досудового розслідування, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту майна, не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.

Додатково слідчий суддя зауважує, що санкція частини 3 статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді..

Слідчий суддя:ОСОБА_1