УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 720 240 001 200 000 40 від 25.09.2024,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанняму кримінальному провадженні № 720 240 001 200 000 40 від 25.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «СЯЙВОМЕТ» () в сумі 14 223 025 грн., які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СЯЙВОМЕТ» ().

На обґрунтування клопотання прокурором значено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 25.09.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «СЯЙВОМЕТ» () в період з 01.12.2021 по 24.08.2022 сформовано витрати за рахунок документального оформлення операцій з придбання металобрухту по взаємовідносинах з ТОВ «АСШ» () без фактичного їх здійснення та без фактичного постачання ТМЦ вказаних у штучно створених первинних документах.

Крім того, встановлено що керівником, засновником та головним бухгалтером ТОВ «АСШ» є ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який в ході допиту повідомив, що до ТОВ «АСШ» немає жодного відношення. Вперше чує про вказане підприємство, жодних документів фінансово-господарської діяльності підприємства не підписував.

Проведеним оглядом документів, які складені за результатом проведених фінансово - господарських операцій ТОВ «СЯЙВОМЕТ» з ТОВ «АСШ» встановлено товарно - транспортні накладні в яких зазначено авто та причепи на яких начебто здійснювалось перевезення металобрухту.

Також, встановлено та допитано власників транспортних засобів, які повідомили, що ТОВ «СЯЙВОМЕТ» та ТОВ «АСШ» їм не відомі. Перевезення металобрухту від ТОВ «АСШ» в адресу ТОВ «СЯЙВОМЕТ» не здійснювали.

Висновком судово - економічної експертизи від 19.04.2024 №2724, яка проведена експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», збитки, встановлені у висновку аналітичного дослідження №9.3/3.3.3/2281-24 від 25.03.2024 - підтверджено.

Відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 16.05.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у сумі 242 240 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено ряд банківських рахунків, які використовуються службовими особами ТОВ «СЯЙВОМЕТ» для здійснення протиправної діяльності.

Постановою детектива Бюро економічної безпеки України від 03.10.2024 грошові кошти на банківських рахунках визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Зметою збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 14 223 025 грн., які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СЯЙВОМЕТ» ().

Також просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, разом з тим надіслав на адресу суду заяву у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 720 240 001 200 000 40 від 25.09.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , який є керівником ТОВ «СЯЙВОМЕТ», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено ряд банківських рахунків, які використовуються службовими особами ТОВ «СЯЙВОМЕТ» для здійснення протиправної діяльності.

Постановою детектива Бюро економічної безпеки України від 03.10.2024 грошові кошти на вказаних рахунках визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

В рамках вказаного кримінального провадження прокурорзвернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, в розмірі 14 223 025 грн., які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СЯЙВОМЕТ» (), з метою забезпечення збереження речового доказу.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування, на підставі п.1,2 ч.2 ст.170 КПК, з метою запобігання можливості використання, передачі та відчуження майна, яке визнано речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «СЯЙВОМЕТ», є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані прокурором матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачається підстав для зобов`язання банківської установи повідомляти правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на банківських рахунках, а також надати довідку щодо кількості грошових коштів на розрахункових рахунках на час накладення арешту, оскільки даний спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає меті такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відповідні дані стороні обвинувачення можуть бути наданні в порядку, встановленому Главою 15 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти ТОВ «СЯЙВОМЕТ» () в сумі 14 223 025 грн, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СЯЙВОМЕТ» (), відкритих в наступних банківських установах, а саме:

-відкритті в АТ АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500), а саме:

- НОМЕР_2 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_3 - 978-ЄВРО;

- НОМЕР_3 - 840-ДОЛАР США;

- НОМЕР_3 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_3 - 985-ПОЛЬСЬКИЙ ЗЛОТИЙ;

- НОМЕР_4 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_5 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_5 - 978-ЄВРО;

- НОМЕР_5 - 840-ДОЛАР США;

- НОМЕР_6 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ.

-відкритті в АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009), а саме:

- НОМЕР_7 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ

- НОМЕР_8 - 978-ЄВРО;

- НОМЕР_8 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_8 - 840-ДОЛАР США.

-відкритті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399), а саме:

- НОМЕР_9 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- НОМЕР_10 - 978-ЄВРО;

- НОМЕР_11 - 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ.

Заборонити службовим особам АТ АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500), АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009), АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399) іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку зазначеної суми грошових коштів на вказаних рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та призначених для виплати заробітної плати.

В іншій частині клопотання - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: