Провадження № 1-в/643/330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

засудженої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку із застосуванням до неї Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 про декриміналізацію,

УСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова із ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надійшла заява ОСОБА_4 , в якій вона просить переглянути вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к, яким її засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та застосувати до неї Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 про декриміналізацію.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024, вищевказаній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 643/13314/16-к, провадження № 1-в/643/330/24, визначено склад суду: головуючий суддя (суддя доповідач) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду за вказаною заявою відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

Також, до Московського районного суду м. Харкова надійшла аналогічна заява, надіслана ОСОБА_4 до Харківського апеляційного суду, у подальшому направлена для розгляду до суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024, вищевказаній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 643/13314/16-к, провадження № 1-в/643/358/24, визначено склад суду: головуючий суддя (суддя доповідач) ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 розгляд вказаних заяв об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер судової справи 643/13314/16-к, провадження № 1-в/643/330/24. Цією ж ухвалою судове засідання відкладене на 14.10.2024 об 15 год 00 хв., прийняте рішення проводити судове засідання у режимі відеоконференції між Московським районним судом м. Харкова та ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Вивчивши матеріали заяв, судом становлено наступне.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання: за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного згаданим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2015 у виді позбавлення волі на строк один місяць та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Згідно з ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.05.2020 по 19.06.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.10.2022 вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 24.10.2022.

Згідно листа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» № 12/12-16097/Бл від 08.10.2024 встановлено, що ОСОБА_4 була затримана 05.03.2024 та перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із відбуванням нею покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к. Одночасно встановлено, що її перебування в умовах слідчого ізолятора, а не в місцях відбування покарання, обумовлено ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 та Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2024, про тимчасове залишення у слідчому ізоляторі на період розгляду справ за її обвинуваченням.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила вказані обставини. Зокрема, пояснила, що після набрання вироком законної сили вона не була направлена для відбування призначеного покарання. В подальшому, а саме 05.03.2024, вона була затримана у зв`язку з ухиленням від відбування покарання за вказаним вироком суду та на даний час тимчасово перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де фактично відбуває покарання. Засуджена ОСОБА_4 просила вирішити питання про звільнення її від відбування покарання у зв`язку із прийняттям закону про декриміналізацію діянь, за які вона була засуджена, або пом`якшити покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви засудженої. Зазначила, що заява засудженої ОСОБА_4 не може бути розглянута Московським районним судом м. Харкова, оскільки засуджена відбуває покарання поза межами Салтівського району м. Харкова та юрисдикції Московського районного суду м. Харкова. Враховуючи це та положення ст. 537, 539 КПК України прокурор зазначила, що вказана заява (клопотання) засудженої ОСОБА_4 має розглядатись за місцем відбування покарання.

Заслухавши думку засудженої, прокурора, суд дійшов висновку відсутність підстав для розгляду заяв про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання та їх повернення засудженій, враховуючи наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право, серед іншого, вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

Як визначено, п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;

Таким чином, в розумінні ст. 537, 539 КПК України, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Враховуючи те; що виконання вироку Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к відносно ОСОБА_4 здійснюється в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що відноситься до території Новобаварського району м. Харкова, питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання може бути вирішене місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто Жовтневим районним судом м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к, у зв`язку із прийняттям Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, яким декриміналізовано діяння, за які вона була засуджена повернути засудженій.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що вона не позбавлена можливості повторно звернутись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 643/13314/16-к, із клопотанням про звільнення її від покарання із дотриманням вимог ст. 537, 539 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1