Справа № 504/2230/24
Номер провадження 1-кп/504/596/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000164 від 12.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, є інвалідом 2 групи, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 приблизно о 22:30 годині, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та у приміщенні кухні вживав алкогольні напої з гр. ОСОБА_5 , де у них виникла сварка на побутовому ґрунті.

У ході конфлікту з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи навпроти ОСОБА_5 , схопив з поверхні столу кухонний ніж та правою рукою протиправно та умисно наніс йому один удар лезом ножа в область грудної клітки зліва, усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган. При цьому ОСОБА_5 у цей момент стояв звернений лівим боком відносно ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_4 наніс ще не менше шести ударів в область грудної клітки зліва, лівого плеча та передпліччя, лівого стегна та лівої сідниці ОСОБА_5 , який перебував у положенні звернений лівою поверхнею тіла та задньою поверхнею лівого передпліччя відносно ОСОБА_4 .

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва (у 7-му міжребер`ї по передній пахвинній лінії), що ускладнилась лівобічним гемопневмотораксом; однієї непроникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва (у лівій пахвинній ділянці); однієї колото-різаної рани лівого плеча; двох різаних ран лівого передпліччя; однієї колото-різаної рани лівого стегна та однієї колото-різаної рани лівої сідниці.

Спричинене ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, що ускладнилось лівобічним гемопневмотораксом, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, колото-різаних ран лівого плеча, лівої сідниці, лівого стегна та різаних ран лівого передпліччя відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим обставинам. Повідомив, що 11.03.2024 приблизно о 22:30 год. за місцем свого мешкання розпивав алкогольні напої разом з потерпілим ОСОБА_5 та між ними виник конфлікт. В ході конфлікту почалась бійка, в ході якої обвинувачений, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, взяв зі столу кухонний ніж та наніс потерпілому сім ударів ножем, перший в грудну клітину, інші в ліву сторону тіла. Після нанесення ударів ОСОБА_4 заспокоївся та пішов спати у свою кімнату. Вранці наступного дня, обвинувачений зрозумів, що вчинив. Його дружина надала потерпілому медичну допомогу, а він очікував прибуття поліцейських. Обвинувачений вказав, що йому дуже соромно за скоєне, він дуже турбується за потерпілого, запевнив що алкогольні напої ніколи більше вживати не буде.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Потерпілий в судове засідання, з розгляду обвинувачення по суті, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому позиції не висловив, просив не позбавляти обвинуваченого волі.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто нанесення умисного тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують, та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_4 є громадянином України, інвалідом 2 групи з дитинства, офіційно не працюючим, одруженим, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, розкаявся у вчиненому, майнових чи немайнових претензії від потерпілого не надходило, на суворому покарання потерпілий не наполягав.

Відповідно до досудової доповіді, складеної органом пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити середні ризики небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є також середнім.

Під час судового провадження обвинувачений висловив щирий жаль, щодо вчиненого, вказував, що готовий понести реальне покарання за вчинене, вважав свій вчинок ганебним, не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, розповів про фактичні обставини вчиненого злочину, про причини виникнення конфлікту. Потерпілий не виказав жодних майнових чи немайнових претензій до обвинуваченого, а тому в діях обвинуваченого є обставина, що пом`якшує покарання щире каяття. Наявність цієї обставини не заперечується і стороною обвинувачення.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані сп`яніння.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу і обтяжуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора та відсутність претензій від потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції вказаної норми.

Щодо можливості застосування дії ст. 75 КК України, щодо обвинуваченого, суд виходить з такого.

З однієї сторони, за ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, умисним кримінальним правопорушення, що вчинене у стані сп`яніння, що призвело до заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Разом з тим, суд має врахувати і поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, зокрема повне визнання ним своєї винуватості у вчиненні злочину, щире розкаяння, усвідомлення наслідків вчиненого. Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є інвалідом другої групи з дитинства, не працює, посередньо характеризується.

Отже, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, його наслідки, дані про обвинуваченого, його негативне ставленням до вчиненого, критичну оцінку своїх дій, з урахуванням думки прокурора, який не заперечував, щодо застосування дії ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п.п. 2,3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт накладений на речові докази ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 21.03.2024 слід скасувати. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) рокі позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п. п 2, 3 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Зарахувати у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.03.2024 року по 14.03.2024 року, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день строку попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме: 1. прибувати до суду за першою вимогою; 2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4. утримуватися від спілкування свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; 5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Арешт накладений на речові докази ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 21.03.2024 (справа № 494/491/24 провадження 494/491/24) скасувати.

Речові докази: зіскоб речовини бурого кольору зовні схожої на кров з підлоги приміщення веранди; два змиви речовини бурого кольору зовні схожої на кров з підлоги приміщення веранди на двох марлевих тампони; простирадло помаранчевого кольору зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров; виріз тканини з дивану на якому речовина бурого кольору зовні схожої на кров; штору білого кольору зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров; пляшку пластикову зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров; ніж кухонний зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров; дерев`яну качалку для тіста зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров; два стакани пластикові, фіолетового кольору, зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров - знищити.

Речові докази: футболку синього кольору, розрізана зі слідами речовини бурого кольору; спортивні штани синього кольору з білими смугами зі слідами речовини бурого кольору; спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; труси сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору, футболку сірого кольору на яких сліди речовини бурого кольору зовні схожої на кров та пошкодження у вигляді порізів - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази: куртку помаранчеву у клітинку; футболку синього кольору «Адідас», штани джинсові коричневого кольору; шкарпетки чорного кольору; кросівки червоного кольору повернути власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ: карту пам`яті обємом 4 гб., з аудіофайлом залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1