Провадження № 1-кп/761/3458/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , оператора ІНФОРМАЦІЯ_5 ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000844 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою від 18 липня 2024 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства. Також, клопотав про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Зазначив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні. Разом з тим, прокурор вказав, що застосування відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не зможе належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував. Крім того, просив залишити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою без задоволення, оскільки клопотання не обґрунтоване та ризики прокурором не доведені. Разом з тим, вказав, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим його обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні думку захисника підтримав. Просив змінити запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши наявні матеріали провадження суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення прокурору відсутні.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

При вирішенні клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Крім того, згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Разом з тим стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так ухвалою Печерського районного суду м.Києва відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2024 року.

При цьому, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються дані про особу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо можливості переховуватись від суду за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Встановлюючи ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 , а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві у в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Також вказана обставина вказує на існування реального ризику щодо можливості обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення для уникнення відповідальності. Разом з тим, згадані обставини свідчать про необхідність продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до ОСОБА_3 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, встановлених обставин та висновків суду не спростовують.

Також, суд враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави останньому.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.49, 52, 183, 189, 199, 27, 314-317, 334 КПК України, суд, - керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, яке відбудеться у приміщенні суду за адресою: АДРЕСА_3 , на 30 липня 2024 року о 10 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора ОСОБА_2 , про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві та Київській області.

Строк дії ухвали про тримання під вартою з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченого ОСОБА_3 , визначити до 16 вересня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_4 по м. Києві та Київській області для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В інші частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6