Справа № 515/1250/23
Провадження № 1-в/513/56/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 - в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Сарата подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

провідний інспектор Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з поданням про звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2024 матеріали подання передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області.

Після надходження та реєстрації матеріалів згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді, головуючою суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на обліку Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області перебуває ОСОБА_5 , засуджена 27.03.2024 року Саратським районним судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав чинності 29.04.2024 року.

Відповідно до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги на 2023 рік становить 2684 грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 531,75 грн, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684грн.). Тому орган пробації просить вирішити питання про звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених нею діянь.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подання підтримала, просила звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Представник уповноваженого органу з питань пробації та засуджена ОСОБА_5 , яких належних чином повідомили про дату, час та місце розгляду подання, до суду не прибули. Проте у відповідності до положень ч.5 ст.539 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду подання.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Саратського районного суду Одеської області 27.03.2024 року ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та на неї покладено обов`язки, передбачені частиною 1 ст.76 КК України.

Вирок набрав законної сили 29.04.2024 року. Копія вироку суду разом з розпорядженням направлені на виконання до Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області та прийняті до виконання.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: "Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб".

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою та не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК.

За положеннями ч.6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд враховує правовий висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, який викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21:

"Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння".

Отже унесення зазначених вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, оскільки ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), за що встановлена кримінальна відповідальність.

Фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Водночас вартість викраденого майна становить 531 грн. 75 копійок, а кримінальне правопорушення вчинене в період з 31.05.2023 по 06.06.2023 року (більш точної дати не встановлено).

У 2023 році прожитковий мінімум для працездатної особи дорівнював 2684 грн на місяць. Відповідно, у 2023 році розмір податкової соціальної пільги становив 1342 грн (2684 грн х 50% = 1342 грн). Тобто для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 1 342 грн. Отже вчинене у 2023 році діяння підлягає кваліфікації як кримінально карана крадіжка, якщо вартість викраденого становить 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян, тобто 2684 грн.(1342 грн.х2).

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням наведеного засуджену слід звільнити від покарання, призначеного за вироком суду, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Керуючись ст.ст. 3,4,5, 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області про звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання за ч.4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Саратського районного суду Одеської області від 27 березня 2024 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1