№ 1-кп/755/148/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про призначення до судового розгляду

"02" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004584 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004584 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, який ухвалою судді від 05 липня 2019 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні, однак, у зв`язку з розшуком обвинуваченого судове провадження було зупинено, яке на даний час відновлено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, до судового розгляду, оскільки дотримано норм кримінально-процесуального законодавства.

Учасники судового провадження не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зокрема, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року (суддя ОСОБА_6 ), кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 25.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке призначене до судового розгляду, було направлено для вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне.

Учасники судового провадження не заперечували щодо об`єднання вказаних вище кримінальних проваджень в одне.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004584 від 02.06.2019 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що з метою забезпечення всебічності, повноти і об`єктивності дослідження та вирішення кримінальних проваджень № 0004584 та № 0000572 відносно ОСОБА_5 , необхідно їх об`єднати в одне.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній, будучи обізнаний з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду, зокрема, перебував у розшуку, може здійснювати вплив на свідків та потерпілу сторону, може скоїти нові кримінальні правопорушення, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прохав змінити його на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не переховувався, а знаходився у реабілітаційному центрі на лікуванні від наркоманії.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку свого підзахисного та прохав змінити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки після затримання обвинувачений ОСОБА_5 зробив для себе належні висновки і в подальшому, буде належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У зазначених вище кримінальних провадженнях ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, що стосується питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], № 26772/95, п. 153, ЕСНR 2000-IV.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну їх небезпечність та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому, відсутні.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаний про можливу міру покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, оскільки перебував у розшуку. Таким чином, зазначене свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дає підстави для збереження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, на даний час, докази, передбачені ст. 84 КПК України, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних, суд вважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, є дійсними.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 314-316, 334, 369, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004584 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду на 07 серпня 2024 року на 13 годину 10 хвилин у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

Об`єднати в одне провадження кримінальне провадження за № 0004584 від 02.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з кримінальним провадженням № 0000572 від 25.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 755/2036/20), присвоївши йому номер в суді 755/10542/19 № 1-кп/755/148/24.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, представників потерпілих, потерпілої, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком не більше двох місяців - до 30 вересня 2024 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становила - 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження запобіжного заходу.

Головуючий суддя