Справа №759/45/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2942/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0004491 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 04.06.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 18.07.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 24.04.2015 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; 20.02.2017 Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.09.2017 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 07.11.2023 по відбуттю покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_8 01.12.2023 близько 11.30 годин, перебуваючи в торговому залі магазину «Сільпо», розташованому за адресою м. Київ, проспект Берестейський, буд. 87, будучи неодноразово судимим за скоєння злочинів майнового характеру, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан і відповідно знаходячись в умовах воєнного стану, не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішив повторно, заволодіти чужим цінним майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи в торговому залі магазину «Сільпо», спостерігаючи за навколишньою обстановкою з метою виявлення громадян, майном яких можна було таємно заволодіти, побачив раніше не знайому останньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходячи з придбаними товарами по торговому залу до виходу з магазину, поклала до кишені своєї куртки належний останній мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , при цьому не закривши застібку кишені.

ОСОБА_8 , помітивши в кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон та сприйнявши, що потерпіла являється особою похилого віку, яка в той момент не слідкувала за своїм майном, відволікшись придбанням товарів в магазині, визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для ОСОБА_9 наблизився до неї та рукою дістав з кишені, вдягненої на ній куртки, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 2025 гривень, з сім картою Київстар НОМЕР_4 , що не становлять для потерпілої жодної матеріальної цінності, звернув їх у своє володіння та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі вартості викраденого майна - 2025 гривень.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.12.2023 року становив 2684 грн., відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1342 грн. Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки на суму 2684 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення крадіжки на суму 2025 грн., кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, думку захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом вироку ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні 01.12.2023 року крадіжки належного потерпілій ОСОБА_9 майна на суму 2025 грн.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., податкова соціальна пільга, яка становить 50% від його розміру, складає 1342 грн.

Разом з тим, з огляду на вимоги Закону № 3886-IX, який має зворотню дію в часі, положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає у 2023 році кримінальна відповідальність, становить 2684 грн. (1342х2=2684 грн.).

Зважаючи на те, що вартість таємно викраденого 01.12.2023 року ОСОБА_8 чужого майна становила 2025 грн., тобто, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX та положень Податкового кодексу України з 1 січня 2023 року настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_8 , і таке діяння є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України щодо нього - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 , у виді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити потерпілій ОСОБА_9

- DVD-R - диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя