Провадження №: 1-кс/755/2514/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, у межах кримінального провадження №0000089 від 25.02.2014 року, -

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просить слідчого суддю зобов?язати прокурора, процесуального керівника у кримінальному провадженні скласти, згідно вимог ч.2 ст.286 КПК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000089 від 25.02.2014 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та надіслати його до суду для розгляду у зв?язку із закінченням 15-річного строку давності на підставі ч.2 ст.49 КК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, у силу ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-?) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-? частини першої статті 284 цього Кодексу.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя, згідно ч.2 ст.307 КПК України, постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора 1-?) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Нормою ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів скарги, що у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Дніпровської окружної прокуратури міста Києва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 25.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

14.05.2024 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 12.05.2024 року щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, яка мотивована тим, що 25.01.2014 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. 28.01.2014 року постановою слідчого Дніпровського РУГУ МВС України підозрюваного ОСОБА_2 оголошено у розшук. 28.01.2014 року постановою слідчого Дніпровського РУГУ МВС України досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000089 від 25.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зупинене, підстав для відновлення досудового розслідування не виявлено, оскільки стороною обвинувачення не встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_2 . Крім того, подальше вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності неможливо без участі підозрюваного ОСОБА_2 .

10.07.2024 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 була винесена аналогічна постанова про відмову у задоволенні аналогічного клопотання від 10.06.2024 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 у своєму клопотанні про відновлення досудового розслідування та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.49 КК України, вказує своє фактичне місце проживання в США та долучає відповідні документи, при цьому зазначає, що через стан здоров?я та надвеликі фінансові затрати не може повернутися до України тому просить здійснити розгляд клопотання у суді через систему відеоконференцзв?язку /ВКЗ/ з особистого електронного кабінету модуля ЄСІТС /Електронний суд/.

Однак слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється /ч.1 ст.36 КПК України/.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови /ст.110 КПК України/.

Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_3 у своїй прохальній частині скарги, зазначив вимоги, які не підлягають оскарженню згідно ст.303 КПК України, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, у межах кримінального провадження №0000089 від 25.02.2014 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, у межах кримінального провадження №0000089 від 25.02.2014 року - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1