Справа № 199/9714/24
ВИРОК

іменем України

29.11.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000046 від 12.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ябоган Усть-Канського району Горно-Алтанської області російська федерація, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 (справа № 199/7186/23) зобов`язаний сплачувати кошти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи про своє зобов`язання відповідно до ст.ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України надавати дитині систематичну матеріальну допомогу та про необхідність сплати присуджених судом аліментів, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини та ігноруючи попередження державного виконавця, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини, починаючи з 01.04.2024 по 31.10.2024 жодної виплати не здійснював, тим самим злісно ухилився від сплати аліментів, встановлених рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 (справа № 199/7186/23).

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 відповідно до довідки, наданої державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), утворив заборгованість по сплаті аліментів за період ухилення від сплати аліментів, а саме: з 01.04.2024 по 31.10.2024 в сумі 25338 грн 25 коп, що значно перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів, яку до теперішнього часу не погасив, що вказує на довгостроковість, а значить злісність ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви обвинуваченої та потерпілої є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , як непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєннийчас, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю, ніяких видів соціальної допомоги та компенсації не отримує, заборгованість по аліментам не сплатив.

Суд відносить щире каяття до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Призначаючи покарання, суд враховує вищенаведені обставини, дані про особу обвинуваченого та, виходячи із сукупності зазначених обставин, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України обчислювати початок строку відбування покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1