Справа № 953/6091/24
н/п 1-кс/953/5010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 05.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 05.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучено в ході проведеного особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2024 за №0001068 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.07.2024 до чергової частини Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що, 05.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені особи, здійснили напад на заявницю поєднаний із погрозою застосування насильства, в умовах воєнного стану, та заволоділи майном заявниці (ЖЄО 11138 від 05.07.2024).

05.07.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною близько 16 см., грошові кошти в сумі 3700 грн.

Власником вилученого ланцюжка та грошових коштів є потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , мобільний телефон НОМЕР_1 .

Крім того, 05.07.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 8 чорного кольору, в чохлі зеленого кольору, ніж із рукояткою чорного кольору, знаходиться в тряпчаних ножнах чорного кольору з написом «BUCK», електронна цигарка, грошові кошти: 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 200 грн., предмет зовні схожий на гранату з написом на корпусі «ПІРО-5», сумка чорного кольору, банківська карта Банку «Власний рахунок» з номером НОМЕР_2 , навушники білого кольору; шнур зарядки, мобільний телефон S 180, павербанк ТМ «Remex ».

Власником вилучених грошових коштів, а саме 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 200 грн. є потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші вилучені речі та предмети належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вищевказані предмети постановами слідчого від 05.07.2024 були визнані речовими доказами.

Предмети, вилучені за результатом проведення вказаних особистих обшуків відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть містити відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, а також з метою проведення у подальшому судових експертиз, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився. До матеріалів клопотання долучено заяву про розгляд клопотання без його участі. Ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною близько 16 см., грошові кошти в сумі 3700 грн. та 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 200 грн. просив повернути власнику на відповідальне зберігання.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що не заперечує проти накладення арешту на ланцюжок.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не викликався.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 05.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05.07.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною близько 16 см., грошові кошти в сумі 3700 грн.

05.07.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 8 чорного кольору, в чохлі зеленого кольору, ніж із рукояткою чорного кольору, знаходиться в тряпчаних ножнах чорного кольору з написом «BUCK», електронна цигарка, грошові кошти: 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 200 грн., предмет зовні схожий на гранату з написом на корпусі «ПІРО-5», сумка чорного кольору, банківська карта Банку «Власний рахунок» з номером НОМЕР_2 , навушники білого кольору; шнур зарядки, мобільний телефон S 180, павербанк ТМ «Remex ».

05.07.2024 виявлені та вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001068 від 05.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 05.07.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме на:

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною близько 16 см.,

- грошові кошти в сумі 3700 грн.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 05.07.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно, а саме на:

- мобільний телефон Iphone 8 чорного кольору, в чохлі зеленого кольору;

- ніж із рукояткою чорного кольору, знаходиться в тряпчаних ножнах чорного кольору з написом «BUCK»;

- електронну цигарку;

- грошові кошти: 5 купюр номіналом 500 грн., 3 купюри номіналом 200 грн.;

- предмет зовні схожий на гранату з написом на корпусі «ПІРО-5»;

- сумку чорного кольору;

- банківську карту Банку «Власний рахунок» з номером НОМЕР_2 ;

- навушники білого кольору;

- шнур зарядки;

- мобільний телефон НОМЕР_3 ;

- павербанк ТМ «Remex».

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1