В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 24.09.2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобруськ Могилевської області, білоруса, громадянина Білорусії, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

24.09.2024 року приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне проникнення до вказаного вище будинку. Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, таємно, всупереч ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла особи, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника чи іншого законного користувача домоволодіння, підійшовши до паркану, що огороджує територію вищевказаного будинку, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу, зайшов на подвір`я, тим самим незаконно проник на його територію.

Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на незаконне проникнення до житла, підійшов до вхідних дверей частини будинку, яка на праві часткової власності належить ОСОБА_5 , що знаходиться за вищевказаною адресою, які на той момент були не зачинені на замок, та всупереч волі власника незаконно проник до вищевказаного будинку, з метою відпочинку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому просить суд розглянути дане кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також письмову заяву потерпілої ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має неповну середню освіту, не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, та покладає ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що з урахуванням особи винного, таке покарання буде достатнім для його виправлення і попередить подальше вчинення ним кримінальних правопорушень.

Призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу чи виправних робіт є неможливим у зв`язку з тим, що він не працює та не має офіційного доходу, необхідного для оплати штрафу.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, ч. 1 ст. 162 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1