У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч. 2 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням про накладення арешту на речі та документи, вилучені під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що СУ ГУНП в Полтавській області за процесуального керівництва Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

У ході досудового розслідування установлено, що група осіб, до якої входять ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та інші невстановлені на даний час особи, діючи за попередньою змовою, одержують неправомірну вигоду за фіктивне влаштування чоловіків на денну форму навчання до закладів освіти, а також до аспірантури, що надає останнім право на відстрочку від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації. Крім того ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час особами, одержують неправомірну вигоду за виготовлення та видачу документів про наявність захворювань для визнання непридатними до військової служби. Зокрема, ОСОБА_6 29.10.2024 року одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, а саме купюри QD21653773А, QD21653774А, QD21653775А, QD21653776А, QD21653777А, QD21653778А, QD21653779А, QD21653780А, QD21653781А, QD21653782А, QD21653783А, QD21653784А, QD21653785А, QD21653786А, QD21653787А, QD21653788А, QD21653789А, QD21653790А, QD21653791А, QD21653792А) за фіктивне влаштування останнього до аспірантури одного з навчальних закладів та оформлення відстрочки від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації.

Таким чином наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

19.11.2024 року в період часу з 09:00 год. до 13:43 год. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18.11.2024 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено наступні речі та документи:

1) Два мобільних телефони «IPHONE 11 PRO MAX», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та «IPHONE SЕ», ІМЕІ: НОМЕР_3 ;

2) Три блокноти з чорновими записами: 2 зеленого кольору, 1 без обкладинки;

3) Грошову купюру номіналом 100 доларів США в кількості 1 шт. серія та номер FF09516065C;

4) Оригінали та копії наступних документів:

- списки аспірантів на 6 арк.;

- копії військово-облікових документів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 4 арк.;

- оригінал довідки про навчання ОСОБА_13 на 1 арк.;

- копії військово-облікових документів на 2 арк., оригінали документів щодо навчання на 15 арк., 2 аркуші з чорновими записами та 2 оригінали студентських квитків на прізвище ОСОБА_14 ;

- договір про надання освітніх послуг ОСОБА_15 на 1 арк. та чорнові записи на 2-х маленьких аркушах;

5) Ноутбук «НР» сірого кольору, модель «ELITEBOOK», S/N НОМЕР_4 ;

6) Грошові кошти, номіналом по 100 євро в кількості 23 шт., та 50 євро в кількості 2 шт., на загальну суму 2400 євро.

19.11.2024 року всі вищевказані вилучені речі та документи визнані речовими доказами.

З урахуванням вказаного, оскільки вказане майно має значення для досудового розслідування та може бути використане як докази під час судового розгляду, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Від слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_16 надійшла до суду заява про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення розгляду справи не подав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.

19.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18.11.2024 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено вищевказане майно.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 19.11.2024 року в ході проведення зазначеного обшуку майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 19.11.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 19.11.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 майно є доказом злочину, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дій, експертні дослідження, висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема встановленню обставин, які підлягають з`ясуванню в ході слідства.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, вилучене 19.11.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 майно, згідно наведеного вище переліку, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вищезазначеного майна.

Водночас слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

1) Два мобільних телефони «IPHONE 11 PRO MAX», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та «IPHONE SЕ», ІМЕІ: НОМЕР_3 ;

2) Три блокноти з чорновими записами: 2 зеленого кольору, 1 без обкладинки;

3) Грошову купюру номіналом 100 доларів США в кількості 1 шт. серія та номер FF09516065C;

4) Оригінали та копії наступних документів:

- списки аспірантів на 6 арк.;

- копії військово-облікових документів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 4 арк.;

- оригінал довідки про навчання ОСОБА_13 на 1 арк.;

- копії військово-облікових документів на 2 арк., оригінали документів щодо навчання на 15 арк., 2 аркуші з чорновими записами та 2 оригінали студентських квитків на прізвище ОСОБА_14 ;

- договір про надання освітніх послуг ОСОБА_15 на 1 арк. та чорнові записи на 2-х маленьких аркушах;

5) Ноутбук «НР» сірого кольору, модель «ELITEBOOK», S/N НОМЕР_4 ;

6) Грошові кошти, номіналом по 100 євро в кількості 23 шт., та 50 євро в кількості 2 шт., на загальну суму 2400 євро, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1