Справа № 507/1573/24
Провадження № 1-кп/507/60/2024
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
30.08.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.
Бакша Санського району Одеської області, громадянина України, не
одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 та
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
24 червня 2024 року, близько 14 години 30 хвилин, в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 (затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), №341/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ), №573/2022 від 12.08.2022 (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), №757/2022 від 07.11.2022 (затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), №58/2023 від 06.02.2023 (затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ), №254/2023 від 01.05.2023 (затвердженого Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ), №451/2023 від 26.07.2023 (затвердженого Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ), №734/2023 від 06.11.2023 (затвердженого Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ), №49/2024 від 05.02.2024 (затвердженого Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ), № 271/2024 від 06.05.2024 (затвердженого Законом України від 08.05.2024 №3684-ІХ) ОСОБА_3 , знаходячись на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою АДРЕСА_2 , помітив на траві біля доріжки мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11 PRO». Впевнившись, що його дії залишаться ніким не помічені, переслідуючи раптово виниклий протиправний умисел та корисливий мотив, вирішив таємно викрасти вказаний мобільний телефон, належний ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, в той же день та час ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії залишаються ніким не помічені, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «іPhone 11 PRO» золотистого кольору (4/512 GB), вартістю 14 250 гривень, який знаходився в прозорому силіконовому чохлі-накладці на вказаний мобільний телефон вартістю 125 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 14 375 гривень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та зокрема розповів, що 24 червня 2024 року, близько 14 години 30 хвилин знаходився на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована в АДРЕСА_2 , помітив на траві біля доріжки мобільний телефон та забрав його, коли до нього додому приїхали поліцейські , то він повернув телефон.
Потерпіла ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність, претензій не має, просила суворо не карати та не позбавляти його волі.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає із співмешканкою, виховують двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд приймає до уваги те, що потерпіла не має до обвинуваченого будь-яких претензій та просила суворо не карати ОСОБА_3 . За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1893 грн. 20 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування, а отже накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 28 червня 2024 року арешт на майно, яке визнано речовим доказом, слід скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1893 грн. 20 коп. на користь держави.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11 PRO» із сім-карткою, на який накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Любашівського районного суду від 28 червня 2024 року, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області передати потерпілій ОСОБА_5 .
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 28 червня 2024 року арешт на майно, яке визнано речовим доказом - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1