Справа № 296/9799/23
Ухвала

Іменем України

31 жовтня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001035 від 22.07.2023р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.07.2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 29.10.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років 3 місяців позбавлення волі; 30.03.2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 08.11.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років 6 місяців позбавлення волі; 05.01.2021 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 06.07.2023 року звільнений по відбуттю покарання,

в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 13.08.2023 року близько 00 годин 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою у АДРЕСА_2 , де зустрівся із незнайомою йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала при собі мобільний телефон торгівельної марки «Realme» моделі «C112/32 Gb». В цей день, час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_5 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, повідомивши, що його мобільний телефон не працює, звернувся до ОСОБА_6 та попросив надати йому мобільний телефон, запевнивши, що після телефонного дзвінка поверне його, хоча у дійсності таких намірів не мав. В свою чергу, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_5 , будучи впевненою у щирості його намірів, добровільно надала мобільний телефон торгівельної марки «Realme» моделі «C112/32 Gb».

Заволодівши таким чином мобільним телефоном торгівельної марки «Realme» моделі «C112/32 Gb», ОСОБА_5 не вчинив будь яких дій для його повернення, непомітно для ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився чужим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2399 грн 67 коп.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, органом досудового розслідування кваліфіковано ч.2 ст.190 КК України.

Під час судового розгляду в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за епізодом інкримінованого останньому вчинення шахрайства за ч. 2 ст. 190 КК України відносно потерпілої ОСОБА_6 , на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 2684 грн. в 2023 р., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Зокрема, як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 13.08.2023р., шляхом обману, заволодів мобільним телефоном марки «Realme» моделі «C112/32 Gb», належного потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 2399 грн 67 коп.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора, просив закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України по епізоду шахрайських дій щодо потерпілої ОСОБА_6 у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння; зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження в частині даного епізоду.

Адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора не заперечив, також заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України по епізоду шахрайських дій щодо відносно потерпілої ОСОБА_6 , на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань на адресу суду не направляла.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозд.1 розд.ХХ ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що вчинення кримінального правопорушення по епізоду потерпілої ОСОБА_6 , передбаченого ст.190 КК України, що ставиться у провину ОСОБА_5 , відбулось 13.08.2023р. на суму 2399,67 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину по епізоду шахрайства щодо потерпілої ОСОБА_6 розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, суд звертає увагу, що Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) дійшла висновку, що Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV ПК України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ст.284 КПК України, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, України постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи те, що вартість майна ОСОБА_6 , яким заволодів ОСОБА_5 , становила 2399,67 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX і положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, обвинувачений надав свою згоду на закриття провадження з цієї підстави, то суд приходить до висновку, що, з огляду на передбачений статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України, а отже кримінальне провадження підлягає закриттю.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно підлягає скасуванню.

Судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.369-372, ст.479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора та захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження № 0001035 від 22.07.2023р. в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду шахрайства щодо потерпілої ОСОБА_6 , закрити у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Realmi С11», у корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_6 , повернути власнику; скасувати арешт на вказане майно.

Судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 956, 00 грн віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1