Провадження №11-кп/801/877/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника -адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_8 не довів суду, що він став на шлях виправлення, а тому суд дійшов до переконання, що правові підстави для задоволення клопотання його захисника відсутні.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього норм ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Зазначає, що на час звернення до суд із клопотанням у засудженого ОСОБА_8 наявне одне дисциплінарне стягнення, чотири заохочення, якіф переважають дисциплінарне стягнення. В сукупності це говорить про наявний процес позитивних змін у свідомості та поведінці засудженого.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з ч.1ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, згідно ст.50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 15.07.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку 04.10.2021 року, кінець строку 04.10.2026 року; відбув більше половини строк покарання.

Відповідно до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.10.2021.

З 25.10.2021 року по 20.12.2022 та з 19.01.2023 по теперішній час відбуває покарання у ДУ "Вінницька ВК №86". Під час тримання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується негативно. Зокрема, засуджений до виконання передбачених законом вимог персоналу установи засуджений ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. ОСОБА_8 відвідує заходи виховного характеру, однак не завжди робить для себе належні висновки, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

ОСОБА_8 чотири рази заохочувався адміністрацією установи, поряд з тим має два дисциплінарних стягнення, які не зняті та не погашені.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Наведене є обов`язковою передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поряд із передбаченими у ч.4 ст.82 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, цілком обґрунтовано відмовив у її задоволенні, оскільки дані про особу ОСОБА_8 не дозволяють зробити переконливий висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст.82 КК України. З таким рішенням погоджується і апеляційний суд.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що для застосування щодо засудженого положень ст.82КК України необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.

Так, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» з 25.10.2021 року по 20.12.2022 та з 19.01.2023 по теперішній час, та за цей період характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності за весь час відбування покарання в установі двічі, має чотири заохочення.

На думку колегії суддів заміна засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, навіть з урахуванням доводів, які зазначені в апеляційній скарзі захисника є передчасною.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, однак зі ОСОБА_8 цього не спостерігається.

ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся умовно-достроково, що свідчить про необхідність більш ретельної перевірки даних про особу засудженого при з`ясуванні питання чи засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене також те, що заміна невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4