ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1112/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/340/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна

ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000187 від 19 квітня 2024 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на наступні речі: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518325, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518330, мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ICR0218396, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ІСR0218395, паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , які поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ICR0218394, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1517971, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP 1041154, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518329, мобільний телефон марки «Samsung» який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518331, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1041153, мобільний телефон мари «Iphone 13 pro max», який поміщено у спеціальне пакування №PSP2208151, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP2208152, два блокноти та аркуші із чорновими записами, які поміщенні у спеціальне пакування сейф-пакет №WAR1304456, два блокноти та 5 аркушів із рукописним текстом, які поміщенні у спеціальне пакування сейф пакет №PSP3353615.

Ухвалюючи рішення про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що вказане вище майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , вважає, що оскаржувана ним ухвала слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що накладаючи арешт на два паспорта громадянина України для виїзду закордон, які видані на ім`я ОСОБА_7 та належать їй, слідчим суддею не надано належної оцінки тим обставинам, що дані паспорти не підпадають під ознаки ст.98 КПК України і не являються речовим доказом, а також те, що в їх арешті відсутні потреби, оскільки в органу досудового розслідування не планується із ними жодних слідчих дій, зокрема проведення експертиз.

Вказує, що паспорти видані офіційно та вони не можуть бути знаряддям вчинення злочину, передбаченого ст.358 КК України, а тому не може бути речовим доказом по справі.

Апелянт стверджує, що посилаючись в оскаржуваній ухвалі на наявність правових підстав, передбачених ч.3 ст.170 КПК України та відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, суд першої інстанції, формально виклав відповідну норму закону і належним чином не обґрунтував таке твердження.

Вважає, що сторона обвинувачення не довела необхідності у накладенні арешту на майно, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України це мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Звертає увагу суду, що арешт вищезгаданих документів негативно впливає на права ОСОБА_7 , оскільки більше 3 місяців вона позбавлена права користування паспортами та виїжджати закордон, здійснювати подорожі, що не є співмірним із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, як того вимагає ч.4 ст.171 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року в частині накладення арешту на два паспорти громадянина України для виїзду закордон, які видані на ім`я ОСОБА_7 та поміщені в сей-пакети №JCR0218394.

Одночасно просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2022 року, оскільки про наявність оскаржуваної ухвали стороні захисту стало відомо лише 23 вересня 2024 року.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду від 11 червня 2024 року, в частині накладення арешту на два паспорти громадянина України для виїзду закордон, які видані на ім`я ОСОБА_7 ; прокурора, яка рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року, постановлено за відсутності ОСОБА_7 .

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого слідчим суддею рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

В матеріалах провадження відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_7 чи її представника, у визначений на апеляційне оскарження строк, із змістом судового рішення, ухваленого 11 червня 2024 року.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що оскаржувану ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 отримала 23 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга подана адвокатом ОСОБА_8 , в в інтересах ОСОБА_7 , 26 вересня 2024 року.

За таких обставин, колегія судді вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено з поважних причин і тому слід його поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В силу вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи, СВ Чортківського РВ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000187 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК У країни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 в Чортківський РВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт заступника начальника СКП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про те, що в ході виконання службового обов`язку поступила оперативна інформація про факт підроблення посадовими особами у складі групи осіб протягом 2023-2024 років документів, печаток, штампів та бланків їх збут та використання підроблених документів

Так, згідно вказаної інформації у повідомленні Західного регіонального управління ДПС України встановлено, що підроблені документи виготовлялись у КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Чортківської міської ради, що за адресою: вул. Д. Пігути, 29, м. Чортків. Також разом із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення надано копії таких висновків, які можуть містити ознаки підробки, зокрема, лише з тих підстав, що відомості про членів ЛКК, які зазначенні у висновку відсутні на офіційних сторінках вказаного лікувального закладу, а відомості наявні про приналежність вказаних лікарів до лікувальних закладів інших областей.

Також, в ході проведення досудового розслідування отримано ухвалу про надання дозволу на вилучення інформації, яка становить медичну таємницю та за результатами виконання якої вилучено відповідні записи із журналів ЛКК КНП «ЦПМСД» Чортківської міської ради щодо видачі висновків про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі із порядковими номерами №№490, №744, №584, №605, №560, №711, №591, №616 за 2023 рік та №29, АДРЕСА_1 за 2024 рік. З них вбачається, що вказані висновки, про які наявні записи, не відповідають даним щодо осіб, на які були видані висновки, що використовувались особами при перетині державного кордону. За таких умов є очевидним, що особи при перетині кордону використовували завідомо підробленні документи, які можуть зберігатись у них за місцем проживання.

Надалі, отримано ухвалу слідчого судді про проведення обшуку за адресами осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення. В ході проведення обшуків було виявлено та вилучено наступні речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518325, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518330, мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ICR0218396, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ІСR0218395, паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , які поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ICR0218394, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1517971, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP 1041154, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518329, мобільний телефон марки «Samsung» який поміщений у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1518331, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP1041153, мобільний телефон мари «Iphone 13 pro max», який поміщено у спеціальне пакування №PSP2208151, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , який поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №PSP2208152, два блокноти та аркуші із чорновими записами, які поміщенні у спеціальне пакування сейф-пакет №WAR1304456, два блокноти та 5 аркушів із рукописним текстом, які поміщенні у спеціальне пакування сейф пакет №PSP3353615.

Постановою заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 від 08 червня 2024 року паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000187 від 19 квітня 2024 р.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, в тому числі паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , які поміщено у спеціальне пакування сейф-пакет №ICR0218394.

Так, клопотання про накладення арешту на майно мотивовано тим, що майно, яке вилучено в ході обшуку, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами у кримінальному провадженні, які необхідно зберегти для проведення усіх необхідних експертиз та слідчих дій у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначене в клопотанні майно, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, про що зазначено у клопотанні прокурора.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що майно, паспорти громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, не є речовими доказами, є безпідставними.

Так, вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та те, що дане майно, може бути приховано чи знищено, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, тощо, на що звертає увагу апелянт.

При цьому, підстави для накладення арешту на майно, визначені приписами ст.132 КПК України, на переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні дотримані.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, суд апеляційної інстанції роз`яснює, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження в даному випадку належним чином обґрунтована, втручання у право власності виправдане, враховуючи предмет розслідування з урахуванням специфіки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею місцевого суду правильно, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України вирішено клопотання прокурора про арешт майна, а тому підстав для скасування вищевказаної ухвали слідчого судді Чортківського районного суду від 11 червня 2024 р, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 р., якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000187 від 19 квітня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді