Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/689/2024 Справа № 641/4747/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 05.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.11.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді двохсот (200) годин громадських робіт, 07.02.2024 прибув до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де згідно з ст. 37 КВК України був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що останній надав підписку.

18.03.2024 Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 під особистий підпис видано направлення до державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)», яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , для відбування громадських робіт, відповідно до якого останній повинен приступити до їх виконання з 19.03.2024.

Однак, ОСОБА_3 , будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Комінтернівським районним судом м. Харкова покарання, умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки, пов`язані із відбуттям призначеного покарання, з 19.03.2024 по 23.05.2024 жодного разу не з`явився до державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» і до відбування громадських робіт не приступив.

23.05.2024 Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

27.05.2024, 03.06.2024 та 11.06.2024 ОСОБА_3 прибув до державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» та відпрацював у вказані дні 07 годин 30 хвилин, та після до відпрацювання громадських робіт не приступав, без поважних причин до місця відпрацювання не з`являвся.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді громадських робіт, виконувати вирок суду не став, тим самим навмисно ухилився від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання, залишивши невідпрацьованими 192 години 30 хвилин громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального-правопорушення- проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_4 , подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенню (проступку).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 , раніше судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікаря психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 2 статті 389 КК України.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, щодо призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

Крім того, ОСОБА_3 24.11.2023 року вироком Комінтернівського районного судом м. Харкова засуджено за ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Вирок набрав законної сили 05.07.2024 року.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 скоєно кримінальне правопорушення - проступок до повного відбуття покарання за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року, суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст. 71 КК України, при цьому, відповідно до ч.1 ст. 72 КК України, суд переводить менш суворий вид покарання - громадські роботи у більш суворий вид - обмеження волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов, судові витрати - відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження воля.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (ОДНОГО) року 24 (ДВАДЦЯТИ ЧОТИРЬОХ) днів обмеження волі.

Термін відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речовий доказ особову справу на ОСОБА_3 № 04/2024 у одному томі на 126 арк. вважати повернутою до Слобідського районного відділу Державної установи «Центр пробаці» в Харківській області.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1