У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачеве Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , з вищою освітою,

у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2024 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,а також відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Шостого серпня 2024 року прокурор подала клопотання про накладення арешту на на автомобіль марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким фактично користується ОСОБА_6 , який було вилучено у ході проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Клопотання мотивоване тим, що під час затримання на досудовому розслідуванні кримінального провадження ОСОБА_6 перебував у даному автомобілі. Транспортний засіб був поверхнево оглянутий, вилучений та поміщений на спеціальний майданчик. У сторони обвинувачення виникла необхідність у проведенні обшуку даного автомобіля, оскільки в нього могли б бути виявлені інші мобільні засоби зв`язку, записники або заборонені в обігу речі, якими можливо довести причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення. Клопотання прокурора на досудовому розслідуванні було повернуто прокурору слідчим суддею для усунення недоліків, однак прокурора не було повідомлено про даний факт у встановленому КПК України порядку. У подальшому 23.07.2024 досудове розслідування закінчено, а обвинувальний акт скеровано для розгляду по суті до суду. Клопотання мотивоване необхідністю збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор підтримала раніше подане нею клопотання та просить накласти арешт на автомобіль.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення клопотання, та зауважує, що автомобіль належить не обвинуваченому, а його цивільній дружині ОСОБА_8 . Підстав для накладення арешту немає. Автомобіль є єдиним транспортним засобом, і всередині нього ніяких предметів, які мають значення речових доказів немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, звертає увагу на те, що автомобіль не має значення речового доказу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З клопотання прокурора вбачається, що воно подане з метою забезпечення збереження речового доказу автомобіля марки PORSCHE MACAN S, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, належить гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім цього, з клопотання встановлено, що даний автомобіль вилучений 27.06.2024 під час огляду місця події біля будинку АДРЕСА_6 , і він визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

З огляду на положення частин 2 та 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор може мати значення речових доказів, потребує проведення з ним слідчих дій, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речового доказу, та запобіганню, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, подане клопотання про арешт майна слід задовольнити.

При прийнятті рішення щодо накладення арешту на дане майно, суд бере до уваги причини, через які даний захід забезпечення не був застосований під час досудового розслідування, зокрема, у зв`язку з тим, що прокурора у кримінальному провадженні не було належним чином повідомлено про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.

На переконання суду, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою його додаткового огляду чи обшуку, є розумним та співрозмірним обмеженням права власності особи, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, і може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Доводи обвинуваченого та його захисника не спростовують підстав для накладення арешту.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 314, 315 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким фактично користується ОСОБА_6 , який було вилучено у ході проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 16 год. 55 хв. 28 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1