Справа № 276/2122/24
Провадження по справі 1-кс/276/323/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Житомирської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000235 від 10.08.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Житомирської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем фактичного перебування, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу доби з 22:00 год. по 06:00 год. та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Клопотання слідчим мотивовано тим, що слідчим відділенням ВП № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000235 від 10.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження 30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 158 від 03.06.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія-санітара військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації перебуваючи на посаді водія-санітара військової частини НОМЕР_1 , порушуючи вимоги ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 15.06.2024 року перебуваючи на виконанні бойового завдання в зоні проведення бойових дій в Донецькій області, після його завершення, на полі бою виявив автомат Калашникова укорочений («АКС-74У») № НОМЕР_2 1988 року випуску, після чого заховав його до свого рюкзака.

В подальшому, ОСОБА_5 , в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, п. 2 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, про те, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, вихолощена мисливська нарізна і гладко ствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо) та інше; п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, яким визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, вихолощеної, пневматичної зброї, пристроїв, та п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що вогнепальна зброя АКС-74У є автоматичною стрілецькою вогнепальною зброєю, переслідуючи мету подальшого зберігання без передбаченого законом дозволу, перемістив вказану вогнепальну зброю до салону автомобіля марки ЗАЗ модель 110308, реєстраційний номер НОМЕР_3 , де зберігав її без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий стверджує, що наявні обґрунтовані достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також наявні обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду слідчий вказує, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваному загрожує покарання, пов`язане з позбавленням волі, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_5 матиме реальну можливість виїхати за межі Житомирської області і переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З цих підстав орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт з 22 по 06 годину не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання підозрюваного покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді адміністративного арешту, зазначивши, що дійсно постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000235 від 10.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У ході розслідування 30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 10.08.2024; протоколом обшуку від 10.08.2024; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/106-24/12036-БД від 11.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Зазначена обставина сама по собі, а також з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, врахуванню підлягає й те, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проходження військової служби характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв, потребує постійного контролю, авторитетом серед колег не користується, самовільно залишав військову частину. В судовому засіданні підозрюваний не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, останній за місцем проходження служби характеризується негативно, а тому, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризику переховуванню від органів досудового розслідування та суду, врахувавши думку підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 06 год 00 хв. кожного дня за місцем його фактичного проживанняу межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року, включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Такий захід, на переконання суду, буде достатнім та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.176 - 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного перебування, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу доби з 22:00 год. по 06:00 год. та покласти на нього обов`язки:

1) не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду;

2) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

3) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду.

Строк дії ухвали та вказаних вище обов`язків встановити до 30 жовтня 2024 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_11 , що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням підозрюваною запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1