УХВАЛА

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 727/403/23

провадження № 51-5121 ск 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірила матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 липня 2024 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року і

встановила:

захисник звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2, ч. 3, 5 цієї норми процесуального права.

Так, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України захисник у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вказує на допущене апеляційним судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України.

Крім того, захиснику необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Як убачається зі скарги, вирок місцевого суду переглядався за правилами апеляційної процедури. У поданій касаційній скарзі захисник вказує на допущення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права, що полягали у невмотивованості судового рішення, не дослідженні доводів апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції, відсутності обґрунтування їх відхилення.

При цьому, не вказано, які конкретно доводи апеляційної скарги у порушення

ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та на які з них не надав відповіді.

Щодо доводів касаційної скарги захисника про безпідставне відхилення судом і надання відповіді не по всім, як вона вказує, клопотанням сторони захисту, Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з приписами ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Отже, відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів, свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, як вказує захисник у касаційній скарзі, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що оскарження висновку суду апеляційної інстанції про незаконність вироку внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також про надання переваги одним доказам над іншими вказує на те, що захисник просить надати іншу оцінку доказам у кримінальному провадженні, що не є підставою для перегляду судових рішень судом касаційної інстанції.

У касаційній скарзі не згадано про наведені в оскаржуваній ухвалі міркування суду апеляційної інстанції та не зазначено, в чому полягає порушення апеляційним судом вимог кримінального матеріального та/або процесуального закону в частині наведених в оскаржуваній ухвалі обґрунтувань прийнятого судового рішення.

Таким чином, автором касаційної скарги не аргументовано вимоги про скасування оспорюваних судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не надано копій оскаржуваних судових рішень, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від

11 липня 2024 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня

2024 рокузалишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3