УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської спеціалізовнаої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_5 12.09.2024 в ході обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що що військовослужбовець ОСОБА_5 , який згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №229 від 16.08.2024, що перебуває на посаді водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 у званні «рядовий» незаконно придбав, зберігав та збув 24.08.2024 - бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний та 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні та 12.09.2024 - 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою у місті Рівне.

12 вересня 2024 року о 12 годині 48 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.09.2024 під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 11500 та 1650 гривень;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mersedes Benz Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровій у АДРЕСА_2 ;

- грошові кошти купюрами номіналом в 100 доларів США серіями FF22216827C та FF31194881A.

Окрім того, 12.09.2024 в ході проведення обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено: квитанцію ІД39727881 від 24.08.2024 (про те, що 12:46:14 год. по вул. проспект Миру, 8 здійснено обмін 1000 тисячі доларів США та видачу 41100 гривень, тобто після контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки зброї та боєприпасів у ОСОБА_5 ).

13 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на речі, що були вилучені під час затримання ОСОБА_5 12.09.2024 в ході обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 , з метою з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

12.09.2024 в ході обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано, приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Під час обшуку встановлено, що дані матеріальні об`єкти були предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на речі, які було виявлено та вилучено 12.09.2024 в ході обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме речі, які 12.09.2024 в ході проведення обшуку на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0348, що у АДРЕСА_1 , розташованим на ній будинку, надвірних, підвальних будівлях та спорудах, які до нього відносяться, що належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено, зокрема квитанцію ІД39727881 від 24.08.2024 (про те, що 12:46:14 год. по вул. проспект Миру, 8 здійснено обмін 1000 тисячі доларів США та видачу 41100 гривень, тобто після контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки зброї та боєприпасів у ОСОБА_5 ) та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1