Дата документу 27.09.2024
Справа № 334/7488/24
Провадження № 1-кс/334/2544/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 вересня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Коларівки Приморського району Запорізької області, громадянки України, яка на утриманні дітей не має, з вищою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є депутатом Софіївської (Коларівської) сільської ради Бердянського району Запорізької області, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000022, внесеного 22.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною третьої статті 111-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене начальником Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022, внесеному 22.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною третьої статті 111-1 КК України. 03.09.2024 керівником Запорізької обласної прокуратури складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину. Повідомлення про підозру, повістки про виклик останнього опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр». На виклики слідчого підозрювана не з`явилась, про поважні причини свого неприбуття не повідомила. 14.09.2024 підозрювану оголошено в розшук. Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває у за місцем проживання: АДРЕСА_1 , яке є тимчасово окупованою територією України. Ухвалою слідчого судді від 23.09.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 щодо підозрюваної ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 - 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України. Підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки вчинила злочин проти основ національної безпеки України, покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, яка на час вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину) та по теперішній час продовжує перебувати на ТОТ, ухиляється від явки на виклик слідчого, оголошена у розшук, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрювана, здійснюючи колабораційну діяльності, спрямовану на впровадження стандартів освіти держави-агресора має у своєму розпорядженні документи, які можуть бути речовими доказами та викривають її злочинну діяльність у зв`язку з чим, є підстави вважати, що вона зможе знищити їх. Крім цього вона може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що встановлені свідки, які дають покази, що викривають ОСОБА_4 у скоєному злочині, знайомі з нею особисто, підтримували спілкування, у зв`язку з чим вона знає їх домашні адреси, родичів, які залишились на ТОТ. Підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки у якому підозрюється: зібрані в ході розслідування матеріали дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на свободі, може продовжувати свою протиправну поведінку, оскільки буде мати можливість надалі здійснювати колабораційну діяльність. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_5 клопотання та обставини, якими воно обґрунтоване, підтримала та просила його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечив. Пояснив, що він не мав можливості зв`язатись з підозрюваною та йому не відома її позиція. Також зауважив, що ОСОБА_4 підозрюється у нетяжкому злочині, за який не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім цього вона перебуває на тимчасово окупованій території і їй взагалі не відомо про дане кримінальне провадження щодо неї.

Заслухавши думки прокурора та захисника, дослідивши клопотання та додані о нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчими СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000022, внесеного 22.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною третьої статті 111-1 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Бердянської окружної прокуратури Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку 24.02.2022 воєнних дій на території України, з початком повномасштабної агресії Російської Федерації та подальшої окупації с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, в Комунальному закладі «Радолівська загальноосвітня школа I-III ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області (розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Радолівка, вулиця Центральна, будинок 18) на виконання вимог та розпоряджень органів місцевого самоврядування (розпорядження голови ЗОДА від 10.03.2022 № 104, від 29.03.2022 № 137 та від 22.04.2022 № 196), якими призупинено освітній процес під час дії правового режиму воєнного стану з 14.03.2022 та оголошено вимушені канікули, КЗ «Радолівська загальноосвітня школа I-III ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області призупинив здійснення освітнього процесу.

У той же час, приблизно наприкінці вересня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_4 , будучи депутатом Софіївської (Коларівської) сільської ради Бердянського району Запорізької області восьмого скликання, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, надала згоду невстановленим під час досудового розслідування особам із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної влади військово-цивільної адміністрації АДРЕСА_1 про співпрацю та призначення її на посаду виконувача обов`язків директора так званого закладу освіти «Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение «Радоловская средняя общеобразовательная школа» Запорожской области», створеного 29.07.2022 представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на основі приміщень та матеріальних цінностей комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора закладу освіти, ОСОБА_4 , користуючись повноваженнями та правами керівника закладу освіти, впродовж періоду часу з 30.09.2022 по 25.01.2023, виконуючи вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань Російської Федерації, з метою підтримки та утвердження окупаційної влади АДРЕСА_1 , розпочала впроваджувати критерії та стандарти освітнього процесу, регламентовані нормами та вимогами федерального законодавства російської федерації у сфері освіти, в освітній процес підпорядкованого їй закладу освіти.

Надалі, 25.01.2023 представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на базі вищезазначеного закладу освіти створено «Государственное казенное учреждение общеобразовательная организация « ІНФОРМАЦІЯ_3 », директором якого згідно з наказом «Министерства образования и науки Запорожской области» від 25.01.2023 № 176-к, призначено ОСОБА_4 , яка з моменту призначення на посаду директора та по теперішній час продовжила впровадження критеріїв та стандартів освітнього процесу держави-агресора у вказаному закладі. У подальшому 06.02.2023 зазначений заклад перейменовано шляхом створення закладу освіти «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области « ІНФОРМАЦІЯ_4 », відомості про який внесено до «Единого государственного реестра юридических лиц» 01.04.2024 за «государственным регистрационным номером» 741 (виписка з «Единого государственного реестра юридических лиц» НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини четвертої статті 10 «Федерального Закона «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ в Російській Федерації встановлені наступні рівні загальної освіти: дошкільна освіта, початкова загальна освіта, основна загальна освіта та середня загальна освіта.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону № 273-ФЗ федеративні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнями освіти.

Зокрема ОСОБА_4 , займаючи посаду директора вищевказаного закладу освіти, перебуваючи на території с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, керуючись положеннями п. 32.1 федерального государственного образовательного стандарта начального общего образования, затвердженого «приказом Министерства просвещения Российской Федерации» від 31.05.2021 № 286 (далі ФГОС № 286), ввела для викладання у початкових класах (з 1 по 4 класи) комунального закладу «Радолівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області учбові предмети: «Русский язык», «Литературное чтение», «Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации», «Литературное чтение на родном языке», «Иностранный язык», «Математика», «Окружающий мир», «Основы религиозных культур и светской этики», «Изобразительное искусство», «Музыка», «Технология» та «Физическая культура», передбачені відповідними предметними областями ФГОС № 286, які, згідно з положеннями вказаного нормативно-правового акта, є обов`язковими для вивчення в початковій школі.

Надалі, продовжуючи свою протиправну діяльність, користуючись відповідними повноваженнями та правами керівника закладу освіти, ОСОБА_4 , перебуваючи на території с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, продовжила впровадження стандартів освіти держави-агресора у вказаному навчальному закладі, а саме на виконання вимог п. 33.1 федерального государственного образовательного стандарта основного общего образования, затвердженого «приказом Министерства просвещения Российской Федерации» від 31.05.2021 № 287 (далі ФГОС № 287), ввела для викладання у класах загального рівня освіти (з 5 по 9 класи) комунального закладу «Радолівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області учбові предмети: «Русский язык», «Литература», «Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации», «Родная литература», «Иностранный язык», «Второй иностранный язык», «Математика», «Информатика», «История», «Обществознание», «География», «Физика», «Химия», «Биология», «Изобразительное искусство», «Музыка», «Технология», «Физическая культура» та «Основы безопасности жизнедеятельности», передбачені відповідними предметними областями ФГОС № 287, які, згідно з положеннями вказаного нормативно-правового акта, є обов`язковими для вивчення в загальній школі.

Надалі, продовжуючи свою протиправну діяльність, користуючись відповідними повноваженнями та правами керівника закладу освіти, ОСОБА_4 , перебуваючи на території с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, продовжила впровадження стандартів освіти держави-агресора у вказаному навчальному закладі, а саме на виконання вимог п. 18.3.1 федерального государственного образовательного стандарта среднего общего образования, затвердженого «приказом Министерства образования и науки Российской Федерации» від 17.05.2012 № 413 (зі змінами) (далі ФГОС № 413), ввела для викладання у середніх класах (з 10 по 11 класи) комунального закладу «Радолівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області учбові предмети: «Русский язык», «Литература», «Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации», «Родная литература», «Иностранный язык», «Второй иностранный язык», «Математика», «Информатика», «История», «Обществознание», «География», «Физика», «Химия», «Биология», «Физическая культура» та «Основы безопасности жизнедеятельности», передбачені відповідними предметними областями ФГОС № 413, які, згідно з положеннями вказаного нормативно-правового акта, є обов`язковими для вивчення в середній школі.

Крім цього ОСОБА_4 , займаючи посаду директора вищевказаного закладу освіти, перебуваючи на території с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, продовжуючи впровадження стандартів освіти держави-агресора у незаконно створеному навчальному закладі освіти, на виконання вимог підпункту 37.3 пункту 37 ФГОС № 287, яким передбачено забезпечення підручниками, навчально-методичною літературою і матеріалами за всіма навчальними предметами основної освітньої програми основного загального рівня освіти, і п. 1 ч. 4 ст. 18 федерального закону «Про освіту в російській федерації» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, згідно з яким організації, які здійснюють освітню діяльність з освітніх програм, що мають державну акредитацію, основного загального рівня освіти для використання при реалізації зазначених освітніх програм, використовують підручники та розроблені в комплекті з ними навчальні посібники з числа підручників, що входять до федерального переліку підручників, допущених до використання при реалізації освітніх програм початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час отримала та передала для використання учнями комунального закладу «Радолівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Софіївської сільської ради Бердянського району Запорізької області під час опанування навчальних дисциплін підручники, а саме: «Русский язык (в 2-х частях)» (за редакцією ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 и др., видавництво: АО «Издательство «Просвещение») для 6 класу; «Русский язык» (за редакцією « ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 и др., видавництво: АО «Издательство «Просвещение») для 8 класу; «География» (за редакцією « ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 и др., видавництво: АО «Издательство «Просвещение»), для 5-6 класів; «География» (за редакцією « ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 и др., видавництво: АО «Издательство «Просвещение») для 8 класу; « ОСОБА_16 (в 2-х частях)» (за редакцією ОСОБА_17 , видавництво АО «Издательство «Просвещение») для 8 класу; «Литература (в 2-х частях)» (за редакцією « ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , видавництво АО «Издательство «Просвещение») для 8 класу та «Литература (в 2-х частях)» (за редакцією « ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 и др., видавництво АО «Издательство «Просвещение») для 6 класу, що внесені до «Федерального перечня учебников, допущенных к использованию при реализации имеющих государственную аккредитацию образовательных программ начального общего, основного общего, среднего общего образования организациями, осуществляющими образовательную деятельность», затвердженого наказом «министерства просвещения российской федерации» від 20.05.2020 № 254 під п. п. 1.1.2.1.1.3.2, 1.1.2.1.1.3.4, 1.1.2.3.4.1.1, 1.1.2.3.4.1.3, 1.1.2.3.1.1.3, 1.1.2.1.2.2.4, 1.1.2.1.2.2.2 відповідно.

У той же час, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , займаючи посаду директора незаконно створеного закладу освіти, перебуваючи на території с. Радолівка Бердянського району Запорізької області, з метою утвердження окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території с. Радолівка, продовжила впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному закладі освіти шляхом зміни форми оцінювання результатів навчання учнів, у тому числі здобувачів загальної середньої освіти. Так, усупереч вимогам Наказу МОН України від 04.09.2000 № 428/48 «Про запровадження 12-бальної шкали оцінювання навчальних досягнень учнів у систему загальної середньої освіти», Наказу МОН України від 13.04.2011 № 329 «Про затвердження критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти» та Наказу МОН України від 21.08.2013 № 1222 «Про затвердження орієнтовних вимог оцінювання навчальних досягнень учнів із базових дисциплін у системі загальної середньої освіти», оцінювання результатів навчання здійснюються за 12-бальною системою (шкалою), а його результати позначають цифрами від 1 до 12, ОСОБА_4 , користуючись відповідними повноваженнями та правами керівника закладу освіти, впровадила систему оцінювання навчальних досягнень учнів, виражену у формі 5-ти бальної шкали оцінювання.

03.09.2024 керівником Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_22 складене письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчинені даного злочину, передбаченого частиною третьою статті 111-1 364 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , повістки про виклик останньої опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені даного злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допитів свідкіа ОСОБА_23 від 04.06.2024, ОСОБА_24 від 11.07.2024, ОСОБА_25 від 12.07.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2024, 11.07.2024; протоколами оглядів від 10.06.2024, 04.07.2024, 09.07.2024.

14.09.2024 підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Під час досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_4 знаходиться за місцем проживання: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території.

03.09.2024 керівником Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_22 складене письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчинені даного злочину, передбаченого частиною третьою статті 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , повістки про виклик останньої опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Під час досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_4 знаходиться за місцем проживання: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території.

14.09.2024 підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді від 23 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 1-кс/334/2395/24 (справа № 334/7844/24) наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_23 від 04.06.2024, ОСОБА_24 від 11.07.2024, ОСОБА_25 від 12.07.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2024 та 11.07.2024; протоколами оглядів від 10.06.2024, 04.07.2024 та 09.07.2024; іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 111-1 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1 - 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, який передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, яка на час вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину) та по теперішній час продовжує перебувати на ТОТ, ухиляється від явки на виклик слідчого, оголошена у розшук, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрювана, здійснюючи колабораційну діяльності, спрямовану на впровадження стандартів освіти держави-агресора має у своєму розпорядженні документи, які можуть бути речовими доказами та викривають її злочинну діяльність у зв`язку з чим, є підстави вважати, що вона зможе знищити їх. Крім цього вона може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що встановлені свідки знайомі з нею особисто, підтримували спілкування, у зв`язку з чим вона знає їх домашні адреси, родичів, які залишились на ТОТ. Підозрювана перебуває на свободі та може продовжувати свою протиправну поведінку, оскільки буде мати можливість надалі здійснювати колабораційну діяльність.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 111-1 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти. Також підозрювана переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, її переховування від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, продовжить вдаватися до відповідних дій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України прокурором не доведений, оскільки докази, які стали підставою для оголошення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, знаходяться у органу досудового розслідування, а отже підозрювана не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваній можуть бути відомі місця проживання свідків, їх родичів та їх засоби зв`язку, а отже вона має можливість незаконного впливати на вказаних осіб з метою відмови ними від показань, що є ризиком, передбаченим пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, прокурором не доведений, оскільки підозрювана є раніше не судимою особою та працює.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема, його належну поведінку.

З огляду на положення частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави.

Відповідно до частини четвертої статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Слідчий суддя відхиляє аргументи захисника про те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а отже до неї не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрювана, яка є раніше не судимою особою, перебуваючи на волі, переховувалась від органів досудового розслідування, а отже відповідно до пункту 3 частини другої статті 183 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 206, 297-1, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження, забезпечити її доставку до Ленінського районного суду міста Запоріжжя для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити слідчим СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 30 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1