В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/1880/23

Кримінальне провадження № 1-кп/542/20/24

16 серпня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 за № 0000226 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кобелячок, Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З 2015 року по травень 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, за адресою: АДРЕСА_3 .

У період часу з грудня 2022 року по липень 2023 року, а саме: 25.12.2022, 19.05.2023 та 12.07.2023, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 систематично вчиняв відносно ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозами фізичної розправи, що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.01.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАІІ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_4 , 25.12.2022 о 15 год 00 хв за адресою АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_6 , тобто дії психологічного характеру, а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_4 19.05.2023 близько 17 год 00 хв за адресою АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозах фізичною розправою, повторно протягом року.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.10.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_4 12.07.2023 о 12 год 00 хв за адресою АДРЕСА_3 , умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї колишньої співмешканки гр. ОСОБА_6 , що проживала разом з ним раніше, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, правопорушення вчинено повторно протягом року.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та 28.08.2023, близько 19 год 30 хв, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 вчинив фізичне насильство, а саме: наніс один удар по обличчю ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин обох повік правого ока та синця лобної ділянки справа, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.09.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 , 29.08.2023 близько 11 год 33 хв, ОСОБА_4 , знаходячись на території городу, розміщеного поблизу господарства за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозами фізичної розправи, що призвело до психологічних страждань останньої.

Встановлено, що на період часу, до якого відноситься вчинення відносно Корнути ОСОБА_7 протиправних дій та на час проведення експертного дослідження, ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляла. Виявлені під час експертизи у Корнути ОСОБА_8 легкі, компенсовані, когнітивні розлади, враховуючи їх легкість, компенсованість, не позбавляли її здатності правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх в пам`яті та в подальшому довільно відтворювати під час проведення з нею слідчих дій та в судовому засіданні.

При клінічному, психологічному дослідженні у Корнути ОСОБА_7 виявлено психічні розлади невротичного рівня у вигляді розладів адаптації, з помірно-вираженою, тривожно-депресивною симптоматикою, суїцидальними думками, що за часом виникнення, фабулою переживань, залежністю інтенсивності від зовнішніх психотравмуючих впливів домашнього насильства - знаходяться у причинному зв`язку з вчиненими проти неї протиправними діями.

Ситуація, яка досліджувалася за справою, для підекспертної ОСОБА_6 мала виражений психотравмувальний характер. У зв`язку з перенесеним домашнім насильством вона зазнала негативних змін у структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості. Вказані психологічні страждання потерпілої виникли внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, вказаними умисними діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , з якою перебував у сімейних відносинах, систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та фізичні страждання, що виразились у нанесенні легких тілесних ушкоджень.

Показання обвинуваченого.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що сперечався та сварився з Корнутою ОСОБА_9 , але не бив її. Зазначив, що проживав разом з ОСОБА_6 з 2015 року по травень 2023 року у будинку останньої за адресою: АДРЕСА_3 . Вказав, що відносини між ним та Корнутою Оленою були нормальні. Конфлікти виникали на підставі вживання ним алкогольних напоїв, приблизно один раз на місяць. Під час таких конфліктів він висловлювався в бік ОСОБА_6 нецензурною лайкою, але погроз фізичною розправою не висловлював. Щодо винесених відносно нього постанов про притягнення до адміністративної відповідальності пояснив, що під час сварок ОСОБА_6 також висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою, про що він повідомляв працівників поліції, однак не звертався до поліції із заявами про вчинення щодо нього правопорушень. Вказав, що постанови, якими його визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності він не оскаржував. Зазначив, що спільні діти у нього з Корнутою Оленою відсутні, у померлої є діти ОСОБА_5 , дочка Людмила, померлий син ОСОБА_10 . Діти разом зі своїми сім`ями приїжджали до його співмешканки у гості.

Повідомив, що він разом з ОСОБА_11 28.08.2023 близько 10:00 год на велосипедах поїхали в с. Попове на риболовлю, де орієнтовно перебували до 12:30 год, після чого вони поїхали до місця його проживання у с. Кальницьке, де разом з ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. Вдома у с. Кальницьке він перебував з 13:00 год 28.08.2024 до 10:00 год 29.08.2023. Вказав, що 28.08.2023 він не бачив ОСОБА_12 , можливо спілкувався з нею по телефону у цей день.

Пояснив, що 29.08.2023 після 10:00 год йому зателефонували сусіди ОСОБА_6 , точно не пам`ятає хто саме, які повідомили, що ОСОБА_6 копає в себе біля двору на городі картоплю. Зазначив, що він також хотів накопати собі картоплі, оскільки саджали вони її разом. У зв`язку з цим ОСОБА_4 близько 12:00 год на велосипеді приїхав в с. Попове до сусідки ОСОБА_13 , яка проживає поряд з домогосподарством Корнути ОСОБА_14 , між будинками яких розташовані городи. Далі він поставив велосипед біля паркану вказаного господарства, пішов на город, де побачив ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та раніше не відому йому жінку, запитав у них, чому вони копають картоплю без нього, оскільки вони домовлялися робити це разом, але вказані особи нецензурною лайкою наказали йому йти подалі. Після цього, у нього з Корнутою ОСОБА_14 виник конфлікт, в ході якого вони протягом 10-20 хвилин висловлювалися нецензурною лайкою. Далі він пішов до сусідів та в цей час до нього підійшли ОСОБА_17 та її чоловік ОСОБА_18 , які є сусідами ОСОБА_6 та сказали ОСОБА_4 зателефонувати до поліції, що він і зробив. Зазначив, що вказаний город належить Корнуті ОСОБА_14 , та коли він підійшов, вказані особи викопували картоплю. Зазначив, що свідком вказаної події була сусідка ОСОБА_19 . Далі приїхали працівники поліції, які склали протокол відносно нього, оскільки невістка ОСОБА_20 сказала, що він побив Корнуту ОСОБА_14 , що підтвердила й сама ОСОБА_6 , вказаний факт він заперечував. Зазначив, що відносно інших учасників конфлікту протоколів не складали.

Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що він є сином померлої Корнути ОСОБА_7 . Підтвердив, що ОСОБА_4 проживав разом з Корнутою Оленою у АДРЕСА_3 у домогосподарстві останньої у період часу з 2015 року по травень 2023 року. Вказав, що приїжджав до матері декілька разів на місяць в гості разом з дружиною та дитиною. Повідомив, що між його матір`ю та ОСОБА_4 виникали конфлікти, під час яких вони виражалися нецензурною лайкою. Зазначив, що його матір ОСОБА_6 не повідомляла подробиць про її відносини з ОСОБА_4 , в телефонних розмовах говорила, що все добре. Вказав, що 28.08.2023 близько 17:00 год приїхав разом з дружиною ОСОБА_20 та її подругою ОСОБА_21 до матері Корнути ОСОБА_14 копати картоплю. Зазначив, що помітив синяк на правому оці матері. На питання звідки він у неї, ОСОБА_6 пояснила, що вона впала зі стільця та більше не повідомляла нічого. 29.08.2024 близько 09:00 год ранку він разом з жінкою та її подругою копали картоплю на городі, який належить ОСОБА_22 . Вказав, що хтось із сусідів зателефонував ОСОБА_4 , після чого останній близько 10:00 год приїхав на город в нетверезому стані та почав лаятися нецензурною лайкою з ними. Після чого ОСОБА_23 викликала поліцію, а ОСОБА_6 зізналася, що напередодні її побив ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_6 протягом останнього часу жалілася на частий головний біль, приймала таблетки. Також вказав, що останнім часом вона боялася, що до неї додому прийде ОСОБА_4 у зв`язку з чим постійно зачиняла двері будинку на замок.

Покази свідків.

Свідок ОСОБА_23 показала суду, що вона є дружиною Корнути ОСОБА_24 та невісткою Корнути ОСОБА_7 . Повідомила, що ОСОБА_4 з 2015 року по 28.08.2023 проживав у домоволодінні Корнути ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_3 . Зазначила, що із свекрухою перебувала у дружніх відносинах, ОСОБА_6 їй довіряла та розповідала про своє життя з ОСОБА_4 . Вказала, що ОСОБА_6 повідомляла їй, що ОСОБА_4 знущався над нею. Також пояснила, що ОСОБА_6 їй розповідала про те, що 25.12.2022 ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння Корнути ОСОБА_14 в нетверезому стані, ображав її, нецензурно лаявся в її бік, після цього остання викликала поліцію. Також підтвердила, що зі слів Корнути ОСОБА_14 їй було відомо й про те, що 19.05.2023 ОСОБА_4 приїхав до її домоволодіння в нетверезому стані, ображав її нецензурною лайкою, бив. Після цього ОСОБА_6 викликала поліцію. Вказала, що 12.07.2023 ОСОБА_4 прийшов від сусідів в стані алкогольного сп`яніння та почав вимагати від Корнути ОСОБА_14 гроші на алкоголь. Зазначила, що коли вона хотіла розборонити їх, ОСОБА_4 вивихнув їй руку. Після цього ОСОБА_25 викликала поліцію. Зазначила, що їй відомо про те, що ОСОБА_4 притягували до відповідальності за вказані дії. Вказала, що ОСОБА_6 дуже боялася ОСОБА_4

Повідомила, що 28.08.2023 вона разом з чоловіком ОСОБА_26 , подругою ОСОБА_27 , її дитиною приїхали у с. Попове до свекрухи Корнути ОСОБА_14 , щоб допомогти по господарству. На момент приїзду будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_6 не було. Зазначила, що того ж дня вона та її чоловік ОСОБА_28 відлучались, щоб обкосити подвір`я, а ОСОБА_27 разом з дитиною залишились перебувати у домогосподарстві Корнути ОСОБА_14 . Вказала, що після повернення до домогосподарства ОСОБА_6 того ж дня помітила на обличчі свекрухи тілесні ушкодження, а саме: синці на лівій стороні лоба та під очима. Спочатку ОСОБА_6 не зізнавалась причину їх появи. Але коли ОСОБА_28 відійшов, розповіла, що до неї приїжджав ОСОБА_4 , вимагав від неї гроші та наніс їй два удари кулаком по голові.

На наступний день, 29.08.2023 близько 11:00 год вони копали картоплю на городі у ОСОБА_6 . Близько 12:00 год туди прийшов ОСОБА_4 , який був у стані сп`яніння та почав нецензурно лаятися, ображати ОСОБА_12 , погрожувати їй, зокрема, влаштувати отруєння чадним димом. Свідок викликала поліцію.

Після цього ОСОБА_6 написала заяву до поліції.

Зазначила, що ОСОБА_6 дуже змінилася, різко схудла, стала дуже замкнутою, постійно боялась, що до неї прийде ОСОБА_29 та зачиняла двері будинку.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що вона є подругою Корнути ОСОБА_20 та повідомила, що була знайомою з Корнутою Оленою, оскільки бачила її в гостях у Корнути ОСОБА_20 . Зазначила, що в кінці 2023 року точної дати та часу не пам`ятає, вона разом з дитиною та Корнутою ОСОБА_20 приїхала в с. Попове в домоволодіння Корнути ОСОБА_14 , щоб допомогти ОСОБА_20 по господарству. Вказала, що ОСОБА_23 поїхала на деякий час. ОСОБА_6 вийшла поратися по господарству, вона вирішила допомогти їй та вийшла за нею в двір разом із сином. В цей час, перебуваючи поряд з Корнутою Оленою, свідок побачила, що в двір домогосподарства зайшов ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свідок зрозуміла, що може початись сварка, взяла дитину за руку та повела до будинку. В цей час чула звуки, подібні до биття скла, характерні при нанесенні тілесних ушкодень, а також почула, як щось падає. Після чого вийшла з будинку, але ОСОБА_4 вже не було на подвір`ї, а ОСОБА_6 лежала на землі біля входу до будинку, біля вікна, без свідомості. Повідомила, що намагалася викликати швидку медичну допомогу, але був відсутній зв`язок, тому вона взяла воду та почала лити на обличчя Корнути ОСОБА_14 , щоб привести її до тями, а також прикладала вологий рушник. Коли ОСОБА_6 прийшла до тями, то повідомила, що в неї закрутилася голова, тому вона впала. Повідомила, що в Корнути ОСОБА_14 після вказаних обставин з`явився набряк на обличчі, а саме: біля лівого ока. Після цього приїхала ОСОБА_23 разом з чоловіком ОСОБА_30 .

Про конфлікт на городі свідок повідомила, що перебуваючи там разом з ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_26 , до них підійшов ОСОБА_4 , погрожував вчинити неправомірні дії, ображав всіх присутніх, а також погрожував Корнуті ОСОБА_14 , що спричинить їй тілесні ушкодження. Після вказаної події, приїжджали працівники поліції. Вказала, що ОСОБА_23 раніше їй розповідала, що ОСОБА_4 б`є ОСОБА_12 . Також їй відомо, що ОСОБА_6 скаржилася на головні болі та втрату слуху.

Свідок ОСОБА_33 суду показала, що була знайома з Корнутою Оленою близько 4 років. Зазначила, що відносини у них були гарні, добросусідські. Під час спілкування ОСОБА_6 розповідала про те, що ОСОБА_4 її ображав, вони часто сварились. Повідомила, що приблизно у серпні 2023 року бачила у Корнути ОСОБА_14 синець на обличчі, але звідки він - не запитувала.

Свідок ОСОБА_34 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_4 Повідомила, що з Корнутою Оленою давно знайома, вони були односельчанами. Повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали разом як чоловік і жінка протягом 7 років до моменту смерті ОСОБА_6 . Вказала, що ОСОБА_4 допомагав по господарству Корнуті ОСОБА_14 , остання на нього не скаржилася. Повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_35 сварилися, причиною був безлад у будинку та вживання алкоголю ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що він проживає у с. Супротивна Балка, ОСОБА_4 є його знайомим. Вказав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом проживали у с. Попове як чоловік та жінка, де вели спільне господарство, але розійшлися. Йому не відомо про їх спільне життя. Повідомив, що 28 серпня 2023 року, але точного дня не пам`ятає, свідок приїхав до ОСОБА_37 близько 08:00 год у с. Супротивна Балка, після чого вони разом на велосипедах поїхали в магазин, а далі поїхали на рибалку у с. Попове, де пробули пів дня, після чого поїхали додому до ОСОБА_38 , де до вечора разом вживали алкогольні напої. Додому він поїхав, коли вже було темно. Повідомив, що ОСОБА_4 протягом дня не відлучався. Вказав, що йому відомо, що в цей день, 28.08.2023 Корнуту Олену побили.

Свідок ОСОБА_39 суду показала, що вона проживає у с. Попове, її сусідами через дорогу навпроти були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вказала, що протягом 7 - 8 років ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали разом як подружжя у домоволодінні Корнути ОСОБА_14 . ОСОБА_4 , коли не вживав алкогольні напої, був гарним господарем, слідкував за двором, займався господарством та городом. Але після вживання алкоголю висловлювався нецензурними словами, конфліктував з Корнутою Оленою. Вказала, що протягом 2022 та 2023 років їй досить часто телефонувала ОСОБА_6 та скаржилась на ОСОБА_4 , розповідала, що він її постійно ображав, кричав на неї, штовхав, не давав спати вночі, викидав їжу. ОСОБА_6 повідомляла, що викликала поліцію, а ОСОБА_4 було притягнуто до відповідальності та на нього було накладено штрафи. Повідомила, що вона також була безпосереднім свідком конфліктів. У травні 2023 року ОСОБА_6 викликала поліцію та повідомила, що боїться заходити в будинок, оскільки ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Повідомила, що у серпні - вересні 2023 року, точної дати не пам`ятає, можливо 28 серпня 2023 року увечері вона чекала онука біля подвір`я Корнути ОСОБА_14 та перебувала там з 18:45 год до 19:30 год. Зазначила, що бачила ОСОБА_12 на подвір`ї. Вказала, що ОСОБА_4 протягом цього часу вона не бачила ні на подвір`ї Корнути ОСОБА_14 , ні біля нього. Після 19:30 год свідок пішла до себе додому, звідки їй не проглядається подвір`я ОСОБА_6 .

На наступний день їй зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила про те, що ОСОБА_4 її побив. Потім, приблизно через 2-3 дні свідок бачила на обличчі у ОСОБА_6 набряки та синці, походження яких ОСОБА_6 пояснила тим, що до неї приходив ОСОБА_40 та наніс їй удар кулаком по обличчю.

Також пояснила, що на наступний день після того, як ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, на її городі стався конфлікт за участю ОСОБА_4 , в ході якого вона почула крики, погрози ОСОБА_4 в бік Корнути ОСОБА_14 , зокрема, що він їй спалить дім. Після цього бачила, як приїздили працівники поліції, забрали ОСОБА_12 , возили її до лікарні.

Повідомила також, що ОСОБА_6 почала зачиняти двері у будинку, а пояснювала це тим, що боялась ОСОБА_4 .

Документи, долучені до матеріалів кримінального провадження.

Стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано та судом досліджено документи, а саме:

- протокол проведення слідчого експерименту від 04.09.2023 з фототаблицями та диском, проведеного у присутності понятих, відповідно до якого, ОСОБА_6 показала, що 28 серпня 2023 близько 19:00 год вона сиділа на пні поблизу будинку на території її домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , в цей час на скутері до її домогосподарства приїхав її колишній співмешканець ОСОБА_4 , який нічого їй не кажучи, підійшов до неї на відстані близько 40 см. Вказала, що вона перебувала в положенні сидячі, коли ОСОБА_41 став над нею та перебуваючи в стоячому положенні, зігнувши ліву долоню в кулак, з розмаху з заду на перед наніс ОСОБА_6 один удар в область чола з правого боку. Відразу після цього ОСОБА_4 , не змінюючи положення свого тіла наніс їй ще один удар кулаком лівої руки в області правого ока, від якого ОСОБА_6 відчула різкий біль в області правого ока і, не змінюючи сидячого положення свого тіла, закрила очі і опустила голову. В цей час ОСОБА_41 , нічого їй не сказавши, пішов з її домогосподарства (а.с. 61-67);

- постанова Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.10.2023, згідно з якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн, постанова набрала законної сили 13.10.2023 (а.с. 68-69);

- постанова Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.06.2023, згідно з якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн, постанова набрала законної сили 19 червня 2023 року (а.с. 70);

- постанова Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.01.2023, згідно з якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн, постанова набрала законної сили 17.01.2023 (а.с. 71);

- висновок експерта № 245 від 11.09.2023 судово-медичної експертизи громадянки Корнути ОСОБА_7 , згідно з якою в останньої виявлені наступні тілесні ушкодження: гематома м`яких тканин обох повік правого ока; синець лобної ділянки справа. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від не менш як двохкратної дії тупого твердого предмету(-ів) з обмеженою контактною поверхнею, вектор дії якого(-их) був направлений переважно спереду-назад, яким могли бути пальці рук (долоня), в тому числі стиснуті в кулак або будь-який інший предмет(-и) з подібною характеристикою, можливо в строк вказаний в постанові і за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються наступним чином: - гематома м`яких тканин обох повік правого ока як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); - синець лобної ділянки справа як легке тілесне ушкодження (п.2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.). Тілесних ушкоджень характерних для захисту руками від ударів не виявлено (а.с. 72-73);

- висновок експерта № 248 від 11.09.2023 (додаткової) судово-медичної експертизи громадянки Корнути ОСОБА_7 , згідно з яким показання Корнути ОСОБА_7 , дані нею 30.08.2023 під час допиту та 04.09.2023 на слідчому експерименті не протирічать об`єктивним судово-медичним даним, щодо локалізації, кількості та механізму утворення виявлених у неї тілесних ушкоджень;

- висновок судово-психіатричного експерта № 471 від 15.09.2023, згідно з яким на період часу, до якого відноситься вчинення відносно ОСОБА_6 протиправних дій та на час проведення експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляла і не виявляє. Виявлені під час експертизи у Корнути ОСОБА_8 легкі, компенсовані когнітивні розлади, враховуючи їх легкість, компенсованість, не позбавляли її здатності правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх в пам`яті та в подальшому довільно відтворювати під час проведення з нею слідчих дій та в судовому засіданні. При теперішній експертизі (клінічному дослідженні, психологічному дослідженні) у Корнути ОСОБА_7 виявлено психічні розлади невротичного рівня у вигляді розладів адаптації, з помірно-вираженою, тривожно-депресивною симптоматикою, суїцидальними думками, що за часом виникнення, фабулою переживань, залежністю інтенсивності від зовнішніх психотравмуючих впливів домашнього насильства - знаходяться у причинному зв`язку з вчиненими проти неї протиправними діями.

Для підекспертної особи Корнути ОСОБА_7 ситуація, що досліджується за справою має виражений психотравмувальний характер. У зв`язку з перенесеним домашнім насильством вона зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості. Вказані психологічні страждання потерпілої виникли внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 76-78).

- довідка характеристика виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, згідно з якою ОСОБА_4 , 1963 року народження зареєстрований в с. Великий Кобелячок Полтавського району Полтавської області, протягом 7 років з 2015 року по травень 2023 року проживав без реєстрації в домогосподарсті ОСОБА_6 , 1960 року народження за адресою: АДРЕСА_3 . Протягом всього періоду проживання зарекомендував себе трудолюбивим, дбайливим господарем, забезпечував оселю дровами, продуктами харчування, побутовою технікою, вирощував городину, з сусідами підтримував дружні відносини, не відмовляв у допомозі, схильний до вживання алкогольних напоїв, в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, неконтрольовано, нарікань та скарг від жителів селе та сусідів на ОСОБА_4 не надходило (а.с. 82);- повідомлення КНП «Новосанжарська ЦЛ Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області» № 876/31-03, згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с. 84).

Мотиви суду.

За змістом положень ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідальність за ст. 126-1 КК України настає у разі умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена ст. 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2021 року у справі № 583/3295/19.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII).

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Зі змісту пункту 5 частини другої статті 3 Закону № 2229-VIII випливає, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Оцінка доказів.

Суд оцінює зібрані та дослідженні у кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності, достовірності та допустимості.

Досліджені в ході судового розгляду докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання; достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.

Окрім того, сукупність та взаємозв`язок зібраних доказів є достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи показання обвинуваченого, надані стороною обвинувачення докази, покази потерпілого та свідків, суд дійшов до такого висновку.

В ході судового розгляду кримінального провадження на підставі наданих письмових документів, показань обвинуваченого та показів свідків встановлено, що з 2015 року по травень 2023 року ОСОБА_4 спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі з ОСОБА_6 .

У вказаний період ОСОБА_4 був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру щодо потерпілої Корнути ОСОБА_7 .

При цьому, обвинувачений в судовому засіданні не заперечував фактів притягнення його до адміністративної відповідальності, в ході судового розгляду вказав, що обізнаний щодо наявності відносно нього відповідних постанов Новосанжарського районного суду Полтавської області та зазначив про те, що він їх не оскаржував.

Водночас, обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, зазначивши, що у нього періодично виникали конфлікти з потерпілою на підставі вживання ним алкогольних напоїв.

Разом з тим, такі пояснення обвинуваченого суд відхиляє, як такі, що спростовані в ході судового розгляду письмовими документами, показаннями потерпілого та свідків.

Зокрема, факт спричинення ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 28.08.2023 підтверджується сукупністю таких доказів: показами свідка ОСОБА_27 , яка особисто бачила ОСОБА_4 вдома у ОСОБА_6 , чула звуки побоїв саме в той момент, коли ОСОБА_4 перебував на подвір`ї ОСОБА_6 , а відразу після його візиту виявила потерпілу без свідомості та з тілесними ушкодженнями, яких до прибуття ОСОБА_4 у ОСОБА_6 не було; показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_42 , показаннями потерпілого ОСОБА_5 , яким ОСОБА_6 особисто повідомила про те, що 28.08.2023 їй спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , нанісши два удари кулаком по голові; протоколом слідчого експерименту та висновками експертиз № 245 та № 248 від 11.09.2023 щодо виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , їх локалізації, кількості та механізму утворення виявлених у неї тілесних ушкоджень та їх узгодженість з показаннями Корнути ОСОБА_7 30.08.2023 під час допиту та 04.09.2023 на слідчому експерименті.

При цьому, покази свідка ОСОБА_42 в тій частині, що ОСОБА_4 не було поблизу подвір`я ОСОБА_6 увечері 28.08.2023 суд відхиляє, оскільки свідок ОСОБА_43 , згідно з її показами, перебувала біля подвір`я ОСОБА_6 з 18:45 год по 19:30 год 28.08.2023, а після 19:30 год перебувала у себе вдома, звідки подвір`я ОСОБА_6 не проглядається. В цей же час, згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 близько 19:30 год, що слід розуміти так, що він їх міг спричинити й протягом певного невеликого проміжку часу після 19:30 год, що цілком узгоджується, в тому числі, й з показами свідка ОСОБА_44 .

Покази свідка ОСОБА_45 суд також вважає такими, що не спростовують пред`явлене обвинувачення. Так, свідок, хоча і вказав на те, що 28.08.2023 він увесь день провів разом із ОСОБА_4 , з яким вони разом вживали алкогольні напої та який протягом дня нікуди не відлучався. Однак, свідок також повідомив суду й про те, що пішов від ОСОБА_4 увечері 28.08.2023. При цьому, точного часу, до якого він перебував у гостях у ОСОБА_4 свідок не пам`ятає.

Тому доводи обвинуваченого про те, що він 28.08.2023 увесь вечір перебував у себе вдома, суд відхиляє, оскільки вони не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Більше того, такі доводи спростовано показами інших свідків, показаннями потерпілого. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як усталену модель захисту з метою уникнення відповідальності.

Висловлювання погроз, нецензурної лайки та образ в адресу Корнути ОСОБА_7 29.08.2023 не заперечував обвинувачений в ході судового розгляду та в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_27 та потерпілий ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт умисного систематичного вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо впливу застосування ОСОБА_4 домашнього насильства до ОСОБА_6 , суд враховує таке.

Так, в ході судового розгляду свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_43 та ОСОБА_46 повідомили суду про те, що ОСОБА_6 скаржилась їм на поведінку ОСОБА_4 , розповідала про те, що він її ображав, погрожував. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 , а також свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_43 повідомили, що через постійні погрози та напади ОСОБА_4 , вона боялась останнього, почувалась пригніченою, почала зачинятися у будинку. Зазначені показання потерпілого та свідків узгоджуються з наданим стороною обвинувачення висновком судово-психіатричної експертизи № 471 від 15.09.2023, проведеної під час досудового розслідування, відповідно до якої дії обвинуваченого були психотравмувальними для ОСОБА_6 , внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_6 зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, вчинення домашнього насильства, тобто систематичне вчинення психологічного та фізичного насильство щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує, що під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях обвинуваченого обставини, що обтяжує його покарання, на яке вказала прокурор, суд враховує таке.

За змістом положень ст. 67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнаються, зокрема, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом з тим, суд враховує, що ВС у постанові від 20.12.2018 (справа № 679/783/17) зауважив таке.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини першої статті 91 КПК України, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Тому, як зазначив ВС у вказаній вище постанові, посилання у вироку на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, яка при формулюванні обвинувачення не була зазначена в обвинувальному акті відповідно до пункту 6 частини другої статті 291 КПК, не узгоджується з положеннями статті 337 КПК України.

Разом з тим, з пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення випливає, що останній не обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому діяння, вчиненого щодо особи похилого віку, в обвинувальному акті вказано на відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого. Тому правові підстави для ствердження про наявність у діянні ОСОБА_4 зазначеної обставини відсутні.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Крім того, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує, що ВС у постанові від 17.04.2018 (справа № 298/95/16-к) зазначив, що у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Таким чином, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, форму вини, конкретні обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого.

Суд враховує фактичні обставини справи, а також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, задовільно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

З огляду на викладене, аналізуючи надані суду матеріали, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, приписи статей 50, 65 КК, роз`яснення ВС, викладені у постанові від 17.04.2018, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді позбавлення волі. В ході судового розгляду кримінального провадження належними, достатніми та допустимими доказами не доведено, що призначення обвинуваченому менш суворого покарання ніж позбавлення волі на максимально дозволений санкцією кримінального закону строк не здатне забезпечити досягнення мети кримінального покарання. Тому суд вважає, що правові підстави для призначення обвинуваченому максимально дозволеного строку кримінального покарання у виді позбавлення волі відсутні. Натомість, враховуючи обставини справи, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 мінімально допустимий строк покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень частини першої статті 75 КК України, тобто для звільнення його від відбування кримінального покарання з випробуванням суд приймає до уваги, висновки, викладені ВС, зокрема, в постанові від 26.04.2018 (справа № 757/15167/15-к), а також враховує, що відповідно до вимог статті 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вже зазначено судом, загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України , за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд також приймає до уваги досудову доповідь провідного інспектора Новосанжарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становитиме небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб).

Аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, суд враховує обставини, зазначені вище, а також враховує, що представник сторони обвинувачення в судовому засіданні також посилався на доцільність звільнення обвинуваченого від відбування призначеного йому кримінального покарання з випробуванням. Саме тому суд вважає, що в ході судового розгляду кримінального провадження були встановлені підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі відповідно до положень частини першої статті 75 КК України.

Відповідно до частини четвертої статті 75 КК іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Вирішуючи питання щодо тривалості іспитового строку, суд враховує, що обвинувачений вчинив умисний злочин. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за доцільне з метою виконання приписів статей 50 та 65 КК та забезпечення виправлення обвинуваченого встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 5 місяців.

Суд враховує, що частина перша статті 76 КК є імперативною нормою, якою передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, від прокурора клопотання про його обрання не надходило, підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 22, 23, 26, 27, 373, 374, 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 5 місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1