Провадження № 1-кс/947/9199/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000857, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.07.2024за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 09.07.2024 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в якій просить прийняти міри правового характеру до невстановленої особи, яка 08.07.2024 року приблизно об 17:28 годин перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , намагалася таємно викрасти майно, належне магазину «Аврора», а саме: дві шт. портативних колонок помаранчевого кольору та дві шт. ліхтариків зеленого кольору, однак була затримана працівником магазину «Аврора».

Написавши заяву добровільної видачі, 09.07.2024 заступник адміністратора магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Левітана 62А, ОСОБА_5 добровільно видала рюкзак чорно-зеленого кольору з зеленим принтом, в якому знаходяться товари, а саме дві шт. портативних колонок помаранчевого кольору та дві шт. ліхтариків зеленого кольору. При цьому пояснила, що вищевказані товари 08.07.2024 близько 17:28 годин невідома особа чоловічої статті сховала у свій вищевказаний рюкзак, в подальшому не розрахувавшись за ці товари, намагалась покинути приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак була затримана працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після того, як ОСОБА_5 забрала рюкзак для того, щоб дістати з нього вищевказані сховані товари, невідома їй особа чоловічої статті втік з приміщення магазину у невідомому напрямку.

Вищезазначені речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що добровільно видане майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні його збереження.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене добровільно видане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на добровільно видане майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000857, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.07.2024за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на: рюкзак чорно-зеленого кольору з зеленим принтом; портативні колонки помаранчевого кольору дві шт., ліхтарики зеленого кольору дві шт.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1