УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000513 від 22.06.2021 року за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, українця, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор проситьухвалу суду скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - в зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрито.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження судом прийнято за результатами проведення судового засідання без участі обвинуваченого. Вважає, що згідно п.3 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою ст.323 чи ст.381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з ухвали суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.06.2021 приблизно в 18 годний 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 та ОСОБА_8 находились на прилеглій території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному місці у зазначений час між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій кримінально-противоправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, ОСОБА_11 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та спричинив удар лівою рукою в область обличчя, а саме у праву скрою, в результаті чого потерпілий не втримався на ногах та впав на землю, після чого продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 став поверх потерпілого ОСОБА_8 , який був в положенні лежачи на спині та кулаком правої руки спричинив удар в область лівої частини грудної клітини та декілька ударів в область правої ключиці та спричинив удар правою рукою у ліву ділянку люби спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, передньої та лівої бокової поверхні грудної клітини, обох верхніх та нижніх кінцівок, поперекової ділянки, до категорії легких тілесних пошкоджень, струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою суду ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - в зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України. Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрито.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законність судового рішення повинна базуватись на правильному застосування норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проте, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Таким чином, системний аналіз положень ст. 318, ст. 323 КПК України дає можливість зробити висновок, що участь обвинуваченого у судовому засіданні є обов`язковою, що унеможливлює здійснення судового провадження за його відсутності. Участь обвинуваченого в судовому засіданні є обов`язковою, а його відсутність допускається тільки у виняткових випадках, серед яких зокрема є грубе, систематичне порушення обвинуваченим порядку в залі судового засідання або не підкорення розпорядженням головуючого у судовому засіданні ( ст.330 КПК України).

Крім того, положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Натомість, як вбачається з оскаржуваної ухвали, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності, як це передбачено ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, суд першої інстанції розгляну справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 . Більш того, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції взагалі не викликав обвинуваченого в судове засідання. Матеріали провадження не містять належних доказів на підтвердження направлення судом першої інстанції повісток про виклик ОСОБА_6 до суду в призначенні судом дати судових засідань

На переконання колегії, суд першої інстанції приймаючи рішення за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , істотно порушив права обвинуваченого, позбавив останнього права розуміти наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав - в порядку ст. 49 КК України стосовно нього.

Вказане свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.2 ст.412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Виходячи із передбачених ст. ст. 7, 9 ч.6 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, з метою забезпечення права сторін провадження на справедливий судовий розгляд та на оскарження процесуальних рішень, дотримання принципу змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте Центральним районним судом м. Миколаєва рішення стосовно ОСОБА_6 підлягає безумовному скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду даного кримінального провадження, суду першої інстанції слід прийняти законне і справедливе судове рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.376, 405, 407, 409, 413, 415, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року, стосовно ОСОБА_6 , - скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді