Справа № 740/5626/24
Провадження № 1-кс/740/872/24
УХВАЛА

03 жовтня 2024 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 17 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків,

встановив:

Згідно з клопотанням від 30 вересня 2024 року слідчим за погодженням із прокурором ставиться питання про надання дозволу на примусове відібрання букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Клопотання обгрунтоване тим, що16 вересня 2024 року в період часу з 21 год 46 хв по 21 год 48 хв ОСОБА_5 перебував в якості покупця біля тимчасової споруди «Black Kava», розташованої поблизу будівлі в АДРЕСА_1 , де у останнього раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з «каси» вказаної споруди. Далі ОСОБА_5 умисно, з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, із каси вказаної споруди повторно відкрито викрав грошові кошти в сумі 1600 грн, що належить потерпілому ФОП ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України 17 вересня 2024 року, цього ж дня останньому повідомлено про підозру за ч.4 ст.186 КК України. Також 17 вересня 2024 року слідчим винесено постанову про відібрання зразків для проведення експертизи у підозрюваного ОСОБА_5 , який під час ознайомлення з постановою про відібрання зразків букального епітелію відмовився від надання вказаного зразку, оскільки вважає це недоцільним. Просить клопотання задовольнити.

Інші заяви, клопотання сторін, зокрема про відкладення судового розгляду, станом на 03 жовтня 2024 року відсутні.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

За поданими слідчому судді матеріалами встановлено, що Ніжинським РУП з 17 вересня 2024 року здійснюється досудове розслідування щодо відкритого викрадення 16 вересня 2024 року в період часу з 21-46 год до 21-48 год грошових коштів у сумі 1600 грн із каси тимчасової споруди «Black Kava», розташованої поблизу будівлі в АДРЕСА_1 , в межах якого 17 вересня 2024 року затримано ОСОБА_5 та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання стосується надання дозволу на примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_5 зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. До матеріалів клопотання слідчим додано постанову провідібрання зразків у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судових експертиз від 17 вересня 2024 року та заяву ОСОБА_5 від 17 вересня 2024 року про відмову від проведення дактилоскопіювання та надання зразку букального епітелію.

Згідно з ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст.ст.160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Подані слідчому судді матеріали не містять відомостей про виконання процесуальних дій, а саме протокол, який би мав бути складений при відібранні біологічних зразків від ОСОБА_7 на виконання постанови слідчого від 17 вересня 2024 року та в якому і мала бути зафіксована відмова особи від добровільного надання біологічних зразків.

Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється ст.8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Також на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Разом з тим, слідчим до матеріалів не долучено жодних документів, відповідно до яких у підозрюваного ОСОБА_7 відсутні протипоказання до маніпуляцій, пов`язаних з примусовим відібранням біологічних зразків. Крім того, не надано доказів неможливості отримати вказані зразки в інший спосіб, а ніж шляхом примусового відібрання.

Також у клопотанні не конкретизовано,-з яких частин тіла підозрюваного підлягає відібранню букальний епітелій; підстави проведення експертизи чи експертиз із використанням букального епітелію та обставин, які підлягають доказуванню внаслідок проведення даних експертиз.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Яллог проти Німеччини», «Шабельник проти України», зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла, тощо. ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом", тобто доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, більш того, під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання з мотивів його необґрунтованості.

Керуючись ст.ст.241, 245 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8 .