В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000403 від 17.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-12.07.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2. ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.04.2020 вирок змінений, дії ОСОБА_7 перекваліфіковані з ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

-16.11.2020 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 187, 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.07.2021 вирок змінений, з резолютивної частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.70 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна виключено. Ухвалено, ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.2 ст. 187 КК України з застосування ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі; покарання віддбув, звільнився 15.03.2021,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2021 близько 17:00 год. ОСОБА_7 рухався по залізничних шляхах, неподалік від будинку № 4/2 вул. Революції 1905 року у м. Харкові, де помітив раніше незнайому ОСОБА_9 , яка йшла попереду нього, в напрямку вищевказаного будинку. Підійшовши ближче, ОСОБА_7 помітив на правому плечі ОСОБА_9 жіночу шкіряну сумку торгової марки «VIF».

В цей час у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел на відкрите викрадення вищевказаної жіночої сумки з її вмістом, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою обернення чужого майна на власну користь, повторно, підійшов до ОСОБА_9 ззаду та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілої, з силою, лівою рукою закрив рот останній, нахилив її назад, а правою рукою схопив спочатку за задню поверхню правого ліктьового суглобу, а потім за жіночу сумку та почав сильно смикати на себе, тим самим намагаючись заволодіти вказаною жіночою сумкою торгової марки «VIF» вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 - 2391 грн. 34 коп., в якій знаходились наступні речі: грошові кошти у сумі 100 гривень, окуляри фірми «Guess GU7725», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 - 2814 грн. 04 коп. , мобільний телефон «Xiaomi Poco X3 Pro Phantom Black 8GB RAM 256, GB ROM» (згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2021 - 7767 грн. 91 коп.

Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, а саме не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як ОСОБА_9 , чинячи супротив, вкусила останнього за ліву руку, в результаті чого ОСОБА_7 відпустив потерпілу та побіг у невідомому напрямі.

Таким чином, ОСОБА_7 намагався заволодіти майном ОСОБА_9 на загальну суму 13073 грн. 29 коп.

В результаті дій ОСОБА_7 ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 09-924/2021 від 18.06.2021 спричинено наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по його задній поверхні. За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений повторно.

Крім того, 17.06.2021 близько 19:30 год. ОСОБА_7 , рухався по АДРЕСА_2 та помітив раніше незнайому ОСОБА_10 , яка йшла попереду нього. Підійшовши ближче ОСОБА_7 помітив, що у ОСОБА_10 одягнений: на шиї ланцюжок з кулоном із золота, кулон із срібла, металевий хрестик, на пальцях кожній з рук по 2 каблучки із золота, а на плечі знаходилась жіноча сумка-рюкзак. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на здійснення нападу, спрямованого на заволодіння вищевказаним майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_10 ззаду та наніс удар в задню поверхню колінного суглобу і здійснив поштовх у спину, в результаті чого остання впала на землю правою скроневою ділянкою донизу, при цьому руками придавив її голову до землі та закрив рот.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, сів зверху на потерпілу ОСОБА_10 , яка лежала на землі обличчям донизу та почав вимагати віддати йому вироби із золота. При цьому дістав невстановлений предмет, схожий на ніж, який у нього був при собі та тримаючи його у лівій руці, демонстрував потерпілій, і пригрозив застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, тим самим подавивши її волю до будь якого опору. У зв`язку з вказаними діями ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_10 реально сприймала дану погрозу, як погрозу застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я.

Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, зняв: з пальців кожної з рук ОСОБА_10 по 2 каблучки із золота, а саме: каблучку-перстень із золота, вагою 2,52 г, 585 проби, каблучку-перстень із золота, вагою 2,63 г, 585 проби, каблучку із золота з прикрасою: каменем гранатового кольору, вагою 4,04 г, 583 проби, каблучку-обручку із золота, вагою 4,62 г, 375 проби, з шиї: ланцюжок з кулоном у формі знаку зодіаку «близнюки» із золота, загальною вагою 6,18 г, 585 проби, кулон із срібла, металевий хрестик та з плеча зірвав жіночу сумку-рюкзак ТМ «Cocosince 1971» комбінованого типу, в якій знаходились наступні речі: грошові кошти у сумі 3800 грн., мобільний телефон ТМ «Мейзу» модель «M3s», окуляри ТМ «Globus», мобільний телефон «Nokia X1-01».

В подальшому, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 29798 грн. 02 коп.

В результаті дій ОСОБА_7 ОСОБА_10 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України визнав частково, погодився із кваліфікацією, але частково заперечував самі обставини викладені у обвинувальному акті, а саме застосування насильства відносно потерпілої. Щодо обставин пояснив, що він йшов біля залізничних путей, та побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_11 , яка йшла попереду. У нього виник умисел на заволодіння її сумкою, щоб потім розпорядитись її майном. Він підійшов до неї ззаду та намагався вирвати сумку, але потерпіла стала чинити опір, після чого він відпустив сумку та побіг. Але після допиту потерпілої ОСОБА_9 у судовому засіданні, обвинувачений підтвердив її пояснення щодо обставин події, в тому числі і під час судових дебатів.

Свою винуватість за ч. 2 ст. 187 КК України обвинувачений ОСОБА_7 за обставин викладених у обвинувальному акті заперечував, не погоджувався із кваліфікацією інкримінованого діяння. Від дачі пояснень у судовому засіданні по даному епізоду відмовився. При цьому, в ході судового розгляду під час дослідження доказів, обвинувачений ОСОБА_7 посилався на те, що матеріали справи не містять доказів наявності у нього ножа, а також відмовився від пояснень наданих ним під час проведеного за його участі слідчого експерименту.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні.

По епізоду за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 17.06.2021 близько 17:00 год. вона поверталась з роботи додому по вул. Революції 1905 року. Позаду почула шаги, обернулась та побачила парня, який був одягнений у одяг чорного кольору. Вона почала йти швидше. Після чого той парень її наздогнав та схопив правою рукою спочатку за руку, а потім за сумку, а лівою закрив її рота. Чоловік тягнув за сумку, намагаючись її вирвати, а вона намагалась закричати і вкусила його за руку, якою він закривав її рота. Після чого чоловік відпустив руку і вона почала кричати, а він втік. Також вказала, що вона бачила обличчя того парня, та це є обвинувачений ОСОБА_7 .

Доказами що містять фактичні дані, які не суперечать між собою, досліджені судом та містяться у письмових доказах:

-заявою ОСОБА_9 від 17.06.2021, у якій вона повідомила, що невідомий громадянин намагався відкрито заволодіти її сумкою з особистими речами (т. 3 а.с. 165);

- протоколом огляду місця події від 17.06.2021 проведеного в період з 18-00 год до 18-35 год., та фото-таблицею до нього, який проведено за участі потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого вилучено сумку потерпілої з переліченими речами, що в ній знаходились, а саме шкіряний гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 100 гривень, окуляри фірми «Guess», мобільний телефон «Xiaomi Poco X3 Pro» (т.3 а.с. 167-174);

- постановою слідчого від 18.06.2021 вилучені 17.06.2021 сумка торгової марки «VIF», шкіряний гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 100 гривень, окуляри фірми «Guess», мобільний телефон «Xiaomi Poco X3 Pro», у якому знаходилась сім-карта, визнано речовими доказами;

- наданими потерпілою ОСОБА_9 копією чека купівлі мобільного телефону та коробки від мобільного телефону «Xiaomi Poco X3 Pro» із зазначеними ІМЕІ (т. 3 а.с. 175 -178),

- протоколом пред`явленні особи для впізнання від 18.06.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого остання після повідомлення ознак, за якими може впізнати особу, та за яких обставин вона його бачила, впізнала ОСОБА_7 , як особу який намагався заволодіти її майном (т. 3 а.с. 179-182);

- відповідно до висновку судово медичної експертизи № 09-924/2021 від 18.06.2021 гр. ОСОБА_9 спричинено наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по його задній поверхні. За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). ( т. 3 а.с. 183);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого остання детально розповіла та показала на статисті як і де здійснювався на неї напад, як нападник намагався заволодіти її майном, та куди потім побіг, що відображено також на ілюстративному матеріалі до протоколу слідчого експерименту (т. 3 а.с. 184 - 193);

-відповідно до висновку судово медичної експертизи № 09-1144/2021 від 26.07.2021 у гр. ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по його задній поверхні.

Показання гр. ОСОБА_9 , що викладені у протоколі слідчого експерименту від 22.07.2021, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановленого у неї тілесного ушкодження, а саме у ділянці правого ліктьового суглобу. ( т. 3 а.с. 194-195);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_7 , та за його клопотанням, в ході якого останній детально розповів та на місці показав на статисті механізм як здійснював напад 17.06.2021 року на жінок (т. 2 а.с. 234- 252);

-відповідно до висновку судово медичної експертизи № 09-1154/2021 від 27.07.2021 у гр. ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по його задній поверхні.

Показання гр. ОСОБА_7 , що викладені у протоколі слідчого експерименту від 22.07.2021, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження, а саме у ділянці правого ліктьового суглобу. ( т. 3 а.с. 196-197);

-відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-926/2021 від 16.07.2021 у гр. ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження:

-різана рана на долонній поверхні лівої кисті;

-садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя, на лівій бічній поверхні шиї, на згинальній поверхні лівого передпліччя;

-синці на передній поверхні лівого плеча, на променевій поверхні лівого передпліччя.

Дані ушкодження утворилися: різана рана ймовірніше всього в результаті травматичної дії гострого предмету володіючого ріжучими властивостями, синці від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), за механізмом удар, або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Вишевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані: різана рана в строк на який посилається гр. ОСОБА_7 ; садна та синці протягом 1-3 діб до моменту огляду.

За ступенем тяжкості різана рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів; садна та синці відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т. 3 а.с. 200-201).

По епізоду за ч. 2 ст. 187 КК України

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що 17.06.2021 року ввечері після 19 год. йшла від батьків додому зі сторони вокзалу, понад шостою платформою. Почула позаду швидкі шаги та хотіла надати дорогу. Але, чоловік її вдарив під коліно та повалив на землю. Вона намагалась кричати. Після чого чоловік прижав її до землі. Сказав: «снимай, сука, золото, молчи, а то порежу». Вона в цей час лежала на землі, та її обличчя було повернуто вліво, тобто на правій скроні. І в цей час вона побачила перед обличчям лезо ножа. Після погрози ножом, вона припинила чинити опір. Чоловік зняв з пальців каблучки із золота, а також ланцюжок з кулоном із золота та інші прикраси. При цьому він не міг зняти хрестик, який висів на шнурку, тому він його розрізав. Потім з плеча зірвав її сумку рюкзак , в якій знаходились грошові кошти, телефони та особисті речі. У неї не залишилось нічого. Після чого чоловік їй сказав лежати та не вставати, а сам побіг в сторону ДЕПО через посадку. Його обличчя вона бачила боковим зором, поки він її тримав на землі, а потім після того як він її залишив, та це є обвинувачений ОСОБА_7 . Після вона біля свого дома звернулась до сусідки і вони викликали поліцію.

Доказами що містять фактичні дані, які не суперечать між собою, досліджені судом та містяться у письмових доказах:

- заявою ОСОБА_10 , яку вона написала після виклику поліції 17.06.2021, відповідно до якої потерпіла заявила про заволодіння невідомим із погрозою застосування ножа її сумкою, у якій знаходилось два мобільні телефони, грошові кошти, а також золотими прикрасами, які зняв з неї, та іншими речами (т. 2 а.с. 114);

-протоколом огляду місця події, з фототаблицею до нього, який проведено 17.06.2021 року в період часу з 20-10 год по 20-40 год. на підставі повідомлення оператора «102», за участі ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 , яка показала місце де на неї було здійснено напад, та в ході якого було виявлено та вилучено наплечний ремень «Coco since 1971» (т. 2 а.с. 115-118);

-протоколом огляду місця події, з фототаблицею до нього, який проведено 17.06.2021 року в період часу з 20-58 год. по 22-37 год. на підставі повідомлення оператора «102», за участі ОСОБА_7 , який показав місце де він скоїв напад на жінку, та заволодів особистими її речами, повідомив про обставини здійсненого нападу, в тому числі, що він погрожував ножем, який потім викинув, адже злякався скоєного. Але точне місце де викинув ніж не запам`ятав. Також показав місце де він викинув сумку-рюкзак, де і було її виявлено разом із особистими речами потерпілої ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 126-132);

-постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 18.06.2021 року вилучені речі визнано речовими доказами, а саме:

-17.06.2021 року у період часу з 20.10 год., до 20.40 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в ході огляду місця події наплічний ремінь на якому мається напис «Coco Sinse 1971»;

-17.06.2021 року у період часу з 20.58 год., до 22.37 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 : тканеву жіночу сумку на передній частині якої стразами вишито обличчя жінки зі шляпою, та напис: «1971 SPECIAL MODE», яка зачиняться на блискавки на яких мається гравірування: «Coco Sinse 1971», у сумці знаходяться: полімерний пакет, у якому знаходиться порожній пакет на якому мається напис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розірваний пополам картонний коробок на якому мається напис «Solers», порожній полімерний пакет на якому мається напис ТОВ «Пластиед», полімерний пакет у якому знаходиться лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_2 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_12 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_12 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у обкладинці якого знаходиться ідентифікаційний код № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пластикова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_5 , паперовий згорток у якому знаходиться насіння темно коричневого кольору, пластмасовий флакон на якому мається напис «Антисептичний 50 ml (мм)», з прозорою рідиною, полімерний пакет з медичню маскою, картонний коробок у якому знаходиться пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_6 , полімерний пакет з згортком туалетного паперу, полімерний пакет з згортком вати, полімерний пакет з паперовими салфетками, зламана розчіска чорного кольору, чохол для окулярів темно коричневого кольору у якому лежать окуляри, пластмасовий коробок у якому знаходяться паперові згортки різного розміру і кольору, полімерний пакет з двома перцями з рукописним текстом, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Магне В6» з шістьма пігулками, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Гліцерин» з вісьмома пігулками, зв`язка ключів, на якій мається шість ключів з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається два кюча з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається три ключа з металу білого кольору, один з яких має пластмасову накладку зеленого кольору, та ключ від домофона червоного кольору, пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , візитна картка на який мається напис : « ОСОБА_13 ».

-протоколом пред`явленні особи для впізнання від 18.06.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого остання після повідомлення ознак, за якими може впізнати особу, та за яких обставин вона його бачила, впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу яка здійснила напад на неї (т. 2 а.с. 137-143);

-протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 18.06.2021, в ході якого у останнього було виявлено та вилучено з правої кишені чорних брюк, які одягнені на ОСОБА_7 : обручку з металу жовтого кольору, вагою 4,62 г, каблучку з металу жовтого кольору з каменем гранатового кольору, вагою 4,04 г, каблучку-перстень з металу жовтого кольору, верхня частина у формі овалу, вагою 2,63 г, каблучку з металу жовтого кольору, верхня частина у формі кола, вагою 2,52, ланцюжок з кулоном у формі знаку зодіаку «близнюки», з металу жовтого кольору, вагою 6,18 г, хрестик з металу жовтого кольору вагою 1,59 г; з правої нижньої кишені чорних брюк: мобільний телефон «Nokia X1», чорного кольору, імей 1- НОМЕР_8 , імей 2 НОМЕР_9 ; з задньої правої кишені чорни брюк: грошові кошти у сумі 2700 грн., серед яких 4 банкноти по 500 грн. (УЖ8456250, МА2803764, ВЗ0551794, ЛИ9922497), 3 банкноти по 200 грн. (УФ963345, ТЗ9883583, СЖ9268223), 1 банкнота номіналом 100 грн. МР1335629. (т. 2 а.с. 144-146);

- постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 18.06.2021 року вилучені в ході затримання 18.06.2021 ОСОБА_7 , речі визнано речовими доказами (т. 2 а.с. 147-148);

-висновком судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-920/2021 від 18.06.2021 року відповідно до якого у громадянки ОСОБА_14 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, на які вона вказує, тобто не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень.

-Протоколом огляду речей від 29.06.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_10 та фототаблицею до нього (т. 2 а.с. 155-193);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-21/15057-ТВ від 14.07.2021 відповідно до якої визначено ринкову вартість майна на момент скоєння правопорушення (17.06.2021), а саме: ринкова вартість смартфону марки ТМ «Мейзу» модель «M3s» 166В в технічно справному стані, з зарядним пристроєм становить 1338 грн.; ринкова вартість жіночої сумки-рюкзак, розміром 36,5x30,5 см, комбінованого типу, з написом «Coco Sinse 1971», у хорошому справному стані, становить 250 грн.; ринкова вартість окулярів для зору маркування «ТМ «Globus», в справному стані, становить 29 грн.; ринкова вартість смартфону марки «Nokia модель X1-01» в технічно справному стані, без комплектуючих пристроїв, становить 317 грн.; ринкова вартість каблучки-обручки, виконана із золота 375 про масою 4,62 г, становить 4986, 63 грн.; вартість каблучки з каменем гранатового кольору «корунд» ваг 4,04 г, виконана із золота 583 проби, не була визначена; ринкова вартість каблучки-перстень, виконана із золота 585 проб масою 2,52 г, становить 4243, 16 грн.; ринкова вартість каблучки-перстень, виконана із золота 585 проб масою 2,63 г, становить 4428, 38 грн.; ринкова вартість ланцюжку з кулоном, виконані із золота 585 пробі загальною масою 6,18 г, становить 10405, 85 грн. ( т. 2 а.с. 199-216);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого остання детально розповіла та показала на статисті як здійснювався на неї напад, як нападник забирав її майно, та куди побіг після заволодіння її майном, що відображено також на ілюстративному матеріалі до протоколу слідчого експерименту (т. 2 а.с. 217- 229);

-відповідно до висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-1132/2021 від 04.08.2021 року у громадянки ОСОБА_14 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані ушкодження утворилися від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), синець та підшкірний крововилив за механізмом удар або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані протягом -1-3 діб до моменту огляду (18.06.2021).

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, на які вона вказує під час проведення слідчого експерименту від 21.07.2021, тобто в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень. (т. 2 а.с. 230-231)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2021 року, та фото-таблицею до нього, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_7 , та за його клопотанням, в ході якого останній детально розповів та на місці показав на статисті механізм як здійснював напад 17.06.2021 року на жінок, як та яким майном потерпілої заволодів, куди побіг після заволодіння майном та як і де у подальшому позбувся непотрібних йому речей, в тому числі ножа. Також вказав, що наносити шкоду здоров`ю потерпілій та застосовувати ніж він не бажав (т. 2 а.с. 234- 252);

-відповідно до висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-1161/2021 від 04.08.2021 року у громадянки ОСОБА_14 встановлені тілесні ушкодження: садна: на передній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого плеча; синець на передній поверхні правого плеча; підшкірний крововилив в правій скроневій ділянці і відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані ушкодження утворилися від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), синець та підшкірний крововилив за механізмом удар або удар-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані протягом -1-3 діб до моменту огляду.

Тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 26.07.2021, тобто в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення у неї тілесних ушкоджень. (т. 3 а.с. 1-2).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, об`єктивно доказуючими вину обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

При цьому, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника про непогодження із кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 187 КК України, є безпідставними, з огляду на таке.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України, з об`єктивної сторони вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Суд зазначає, що розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів. Він посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя).

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад пов`язаний із фізичним або психічним насильством, яке при розбої має так званий інструментальний характер - виступає способом заволодіння майном або його утримання.

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо вій протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, чи заволоділа винна особа чужим майном.

При цьому форма висловлення погрози не обмежується конкретними словами про можливе застосування насильства, вона має місце й тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об`єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована. Як встановлено судом, у потерпілої ОСОБА_10 таке враження дійсно склалося.

Потерпіла під час допиту в суді чітко і послідовно вказувала, що бачила в руці ОСОБА_7 , коли той притискав її до землі, ніж, при цьому вербально погрожував, і остання об`єктивно сприйняла це як реальну загрозу її здоров`ю та життю, після чого вона припинила чинити опір.

Підстави сумніватися в показаннях потерпілої у суду відсутні.

Надаючи оцінку показанням потерпілої ОСОБА_10 , які вони давала як під час судового розгляду так і під час досудового слідства, відзначались послідовністю і узгодженістю між собою і містили дані щодо часу, мотиву, знаряддя злочину, погроз, наслідків таких дій та інших фактичних обставин злочину, які складають елементи кримінально-караного діяння і які узгоджуються із іншими доказами.

Доводи сторони захисту на те, що остання давала суперечливі покази, та не могла чітко відповісти, зокрема, якою рукою нападник знімав з неї золоті прикраси, не заслуговують на увагу.

При цьому суд враховує, що потерпіла ОСОБА_10 , лежачі на землі обличчям донизу, була обмежена в полі зору та можливістю спостерігати за діями нападника.

Щодо доводів сторони захисту, що слідчий експеримент проведений за участю ОСОБА_7 необхідно не брати до увати адже обвинувачений від показань наданих в ході слідчої дії відмовився у судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19 (постанова від 14 вересня 2020 року) вказала, що метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

Той факт, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що відмовляється від показів наданих під час слідчого екперименту, не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК), суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

При цьому об`єднана палата зауважила, що термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу. Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема, протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

Суд, дослідивши протокол слідчого експерименту від 26.07.2021 року за участю ОСОБА_7 встановив, що зазначена слідча дія проведена із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального закону.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 в присутності захисника, понятих і статиста, не лише розповів, але й показав механізм, характер та спосіб здійснених нападів на жінок, та було складено відповідний протокол з докладним викладенням умов і результатів слідчого експерименту.

При цьому жодних зауважень в процесі проведення даної слідчої дії у учасників не було.

Слідчий експеримент відбувався у формі, що містила ознаки відтворення дій, обстановки та обставин події. Це свідчить про те, що ця слідча дія була проведена з дотриманням вимог закону та прав обвинуваченого, а тому він є допустимим доказом.

Стороною захисту під час судового розгляду також заявлено про недопустимість доказів протоколу огляду місця події 17.06.2021 проведеного за участю ОСОБА_7 , протоколу впізнання за участю ОСОБА_10 , та протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, оскільки проведені з порушенням права на захисту, за відсутністю захисника, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

В свою чергу, огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину.

Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні 17.06.2021 року в період часу з 20-58 год. по 22-37 год. був проведений огляд місця події за участю ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , тобто огляд місця події з метою безпосереднього виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення за повідомленням гр. ОСОБА_10 яке надійшло на лінію «102».

При цьому, зазначений огляд місця події проводився за участю понятих, яким було роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, що підтверджується їх підписами, які наявні у даному протоколі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що така процесуальна дія, як огляд місця події, пов`язана з необхідністю отримання доказів, які носять об`єктивний характер, тобто таких, що не залежать від волі особи, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання. Присутність чи відсутність захисника у цьому випадку не може позначитися на змісті отриманих під час цієї дії результатів.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказу протоколу огляду місця події від 17 червня 2021 року спростовується зазначеним вище та матеріалами даного кримінального провадження.

У частинах 2 та 3 статті 276 КПК України зазначено, що у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав».

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд з уповноваженою особою.

Так, як вбачається з протоколу затримання від 18.06.2021 уповноваженою особою, яка зазначена у протоколі, у присутності двох понятих, яким у відповідності до вимог чинного законодавства роз`яснені їх права й обов`язки, були виконані зазначені вище вимоги закону, тобто затриманому роз`яснено підстави його затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється, його права та обов`язки, у тому числі, роз`яснено право на захист. Зауважень та доповнень до протоколу від учасників слідчої дії не надходило.

Таким чином, при затриманні обвинувачаного ОСОБА_7 йому були роз`яснені права, як того вимагає КПК України, зокрема право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти себе, що підтверджується відповідним протоколом, який наявний у матеріалах даного кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що затримання в порядку статей 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання.

Таким чином, відсутність захисника під час затримання у випадку, передбаченому статтею 208 КПК України, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 було затримано в нічний час доби. Повідомлення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області про затримання та надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_7 направлено невідкладно 18 червня 2021 року о 02-15. Після чого ОСОБА_7 було забезпечено захисником.

З урахуванням наведених обставин, затримання ОСОБА_7 не призвело до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.

Таким чином, відсутність захисника під час затримання ОСОБА_7 у випадку, передбаченому статтею 208 КПК України, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Слід також зазначити, що суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що саме фактичне затримання особи без участі захисника не є порушенням вимог кримінального процесуального закону стосовно реалізації права на захист. Вимога присутності адвоката в ході затримання не передбачена положеннями КПК, Конституції України чи міжнародних договорів України. Зокрема приписи статей 207, 208 КПК не містять обов`язку забезпечити обов`язкову участь адвоката під час фактичного затримання (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 559/2530/19, провадження № 51-328км21).

Суд також звертає увагу на те, що 17.06.2021 за участі ОСОБА_7 було проведено слідчі дії, як пред`явлення його до впізнання за участю потерпілої ОСОБА_10 .

Гарантоване КПК, Конституцією України та міжнародними договорами України право на захист забезпечується шляхом дотримання прав особи зберігати мовчання і не свідчити проти себе та залучення захисника на першу вимогу і можливість побачення з ним до першого допиту. Отже, ключовим аспектом у цій частині є можливість особи, до отримання від неї правоохоронними органами інформації, побачитись із захисником і мати з ним конфіденційне спілкування.

Разом з тим, не виключається можливість проведення з особою слідчих дій, які носять об`єктивний характер і не залежать від волі особи та не порушують право особи не свідчити проти себе і зберігати мовчання, без участі захисника.

Про те, що участь захисника не обов`язкова під час пред`явлення особи до впізнання Верховний Суд зазначав у постановах від 22 лютого 2022 року у справі №165/796/18, провадження № 51-610км19; від 14 вересня 2021 року № 164/154/20, провадження № 512529км21.

Таким чином, за обставин цієї справи, суд вважає, що проведення за участі ОСОБА_7 такої слідчої дії, як пред`явлення його до впізнання без участі захисника не є істотним порушенням вимог КПК, оскільки присутність чи відсутність захисника під час циєї слідчої дії, жодним чином не змогла позначитись на її змісті.

На цих підставах суд відхиляє доводи захисту.

Враховуючи викладене, показанням обвинуваченого ОСОБА_7 та його доводам, суд надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд обґрунтовано приходить до висновку, про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії відповідно за за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, а саме незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений повторно, та за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, офіційно не працює, одружений, має мати похилого віку, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 361 від 12.07.2021, ОСОБА_15 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, і не потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Згідно ч. 2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, відношення ОСОБА_7 до скоєних злочинів, відсутність будь-якого каяття, наслідки вчинених кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який раніше вчиняв тяжкі злочини проти власності, за які відбував покарання у виді позбавлення волі та має непогашену судимість. Однак, висновків для себе не зробив та знову вчинив грабіж і розбій протягом короткого проміжку часу, що в цілому характеризує особу обвинуваченого як такого, що веде злочинний спосіб життя та схильний до продовження злочинної діяльності. Системний характер його протиправної поведінки свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та про підвищену суспільну небезпеку особи.

У зв`язку з чим судом призначається ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та у виді позбавлення волі в максимальних межах санкції ч.2 ст.187 КК України з конфіскацією майна. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде відповідати принципам справедливості, індивідуалізації призначення покарання та сприятиме виправленню засудженого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде таким, що відповідатиме вимогам статті 65 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18.06.2021 до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи СЕ-19/121-21/15051-ТВ від 23.07.2024 у розмірі 1201 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи СЕ-19/121-21/15057-ТВ від 14.07.2024 у розмірі 2402 грн. 68 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року на вилучене майно 17.06.2021 року у період часу з 20.10 год., до 20.40 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в ході огляду місця події, та 17.06.2021 року у період часу з 20.58 год., до 22.37 год. біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року на вилучене майно в ході затримання 18.06.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:

-сумка торгової марки «VIF», шкіряний гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 100 гривень, окуляри фірми «Guess», мобільний телефон «Xiaomi Poco X3 Pro», у якому знаходилась сім-карта, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити у її розпорядженні.

-наплічний ремінь на якому мається напис «Coco Sinse 1971», тканеву жіночу сумку, полімерний пакет, у якому знаходиться порожній пакет на якому мається напис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розірваний пополам картонний коробок на якому мається напис «Solers», порожній полімерний пакет на якому мається напис ТОВ «Пластиед», полімерний пакет у якому знаходиться лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_2 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « НОМЕР_1 , 18.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_12 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, лист паперу на якому мається напис: « ОСОБА_12 , 27.05.2021», з відображенням чотирьох мокрих печаток, паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у обкладинці якого знаходиться ідентифікаційний код № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пластикова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_5 , паперовий згорток у якому знаходиться насіння темно коричневого кольору, пластмасовий флакон на якому мається напис «Антисептичний 50 ml (мм)», з прозорою рідиною, полімерний пакет з медичною маскою, картонний коробок у якому знаходиться пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_6 , полімерний пакет з згортком туалетного паперу, полімерний пакет з згортком вати, полімерний пакет з паперовими салфетками, зламана розчіска чорного кольору, чохол для окулярів темно коричневого кольору у якому лежать окуляри, пластмасовий коробок у якому знаходяться паперові згортки різного розміру і кольору, полімерний пакет з двома перцями з рукописним текстом, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Магне В6» з шістьма пігулками, упаковка лікарського засобу на якій мається напис «Гліцерин» з вісьмома пігулками, зв`язка ключів, на якій мається шість ключів з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається два ключа з металу білого кольору, зв`язка ключів, на якій мається три ключа з металу білого кольору, один з яких має пластмасову накладку зеленого кольору, та ключ від домофона червоного кольору, пластмасова картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , візитна картка на якій мається напис : « ОСОБА_13 », які передані на відповідальне зьерігання потерпілій ОСОБА_10 залишити у її розпорядженні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1