КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого, щодо якого ухвалено

виправдувальний вирок ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Іванківським районним судом Київської області, кримінальне провадження № 0000084 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Іванківського районного суду Київської області від 13 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 13 липня 2020 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів.

______________________________________________________

Справа №11-кп/824/919/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 1 ст. 345 КК України Доповідач ОСОБА_1 .

Стороною обвинувачення ОСОБА_6 висунуто обвинувачення в тому, що 20 лютого 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «ІНФОРМАЦІЯ_8» прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальника групи Житомирського прикордонного загону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_9 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону прапорщика ОСОБА_10 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітаном ОСОБА_11 , які, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів» між АДРЕСА_2 було виявлено легковий автомобіль «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_12 жителька АДРЕСА_3 , - без водія.

Після чого, старшим прикордонного наряду ОСОБА_11 було прийнято рішення про наближення до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на березі річки «Тетерів», без будь-якої особи, в тому числі водія, з метою встановлення особи останнього та подальшого уточнення мети знаходження останнього в контрольованому прикордонному районі, перевірки документів, що підтверджують особу, а також, враховуючи той факт, що в даній місцевості поширені факти зайняття незаконним рибним промислом, перевірки, огляду автомобіля на предмет наявності заборонених знарядь лову та незаконно здобутих водних живих об`єктів.

Наблизившись до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_11 , у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, ім`я та по-батькові, посаду, та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р., діють вимоги прикордонного режиму та, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим», висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України, та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 не відреагував.

В цей же день, близько 06 год., у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 06 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, які виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, в грубій формі відмовив у виконанні законних вимог.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилася в тому, що останній, всупереч законним вимогам, без надання можливості огляду транспортного засобу, розпочав рух на легковому автомобілі «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку АДРЕСА_2 та таким чином здійснив спробу втечі з місця пригоди, у зв`язку з чим, під час якої, ОСОБА_11 , з метою протидії спробі втечі, вхопив автомобіль за водійські двері, та звернувся з вимогою заглушити двигун та залишитись на місці події, проте ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, не вимикаючи двигун, привів автомобіль в рух та протягнув ОСОБА_11 за автомобілем на відстань близько 50 м та, дочекавшись, коли останній відчепився, на легковому автомобілі залишив місце пригоди.

У зв`язку з чим старшим прикордонного наряду ОСОБА_11 було прийнято рішення на переслідування ОСОБА_6 , якого, за допомогою службового автомобіля, наздогнали в АДРЕСА_2 , та після чого на вищевказаному службовому автомобілі заблокував йому рух.

Крім того, 20 лютого 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальника групи Житомирського прикордонного загону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_9 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону прапорщика ОСОБА_10 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітаном ОСОБА_11 , які, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів» між АДРЕСА_2 було виявлено легковий автомобіль «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_12 жителька АДРЕСА_3 , - без водія.

Після чого, старшим прикордонного наряду ОСОБА_11 було прийнято рішення про наближення до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на березі річки «Тетерів», без будь-якої особи, в тому числі водія, з метою встановлення особи останнього, подальшого уточнення мети знаходження останнього в контрольованому прикордонному районі, перевірки документів, що підтверджують особу, а також, враховуючи той факт, що в даній місцевості поширені факти зайняття незаконним рибним промислом, перевірки, огляду автомобіля на предмет наявності заборонених знарядь лову та незаконно здобутих водних живих об`єктів.

Наблизившись до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_11 , у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, ім`я та по-батькові, посаду, та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р., діють вимоги прикордонного режиму та, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим» висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України, та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 не відреагував.

В цей же день, близько 06 год. 05 хв., у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 06 год. 50 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівник правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, який виконує свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, здійснив погрози застосування відносно старшого Прикордонного наряду - першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітана ОСОБА_11 , - фізичного насильства, а саме - усному висловлені голосом, а також жестами погрози заподіяння побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання останнім своїх службових обов`язків.

Такі дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, як вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, та ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд, оцінивши надані сторонами докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про не доведення стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень та виправдав його у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, вважаючи вирок суду незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 345 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 відмовився надавати свій транспортний засіб для огляду на законну вимогу прикордонного наряду під час виконання ними своїх службових обов`язків та розпочав рух на автомобілі всупереч законним вимогам, в той же час ОСОБА_11 з метою протидії втечі вхопив водійські двері автомобіля та звертався з вимогою заглушити двигун, а також залишатись на місці події, проте ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, не вимикаючи двигун, привів автомобіль в рух та протягнув ОСОБА_11 за автомобілем на відстань приблизно 50 метрів, доки ОСОБА_11 не відпустив двері, тобто у обвинуваченого був прямий умисел на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме чинити опір представнику правоохоронного органу, тим самим перешкоджав виконанню ним своїх обов`язків.

Крім того, зазначає, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомляли під час допиту у судовому засіданні та зазначали, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово наголошував на тому, що він застосує фізичне насильство щодо потерпілого ОСОБА_11 , а також інших осіб, які перебували в наряді разом з потерпілим та виконували свої службові обов`язки, погрози полягали в тому, що обвинувачений неодноразово казав, що він застосує свою фізичну силу до працівників прикордонного наряду та відіб`є їм голову, нецензурно лаявся у грубій формі, нецензурні висловлювання були направлені на завдання тілесних ушкоджень, побоїв працівникам прикордонного загону під час виконання ними свої службових обов`язків, а тому в його діях вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Всупереч доводів суду, протокол огляду місця події від 20.02.2020 року у даному кримінальному провадженні є допустимим, достовірним та належним доказом, оскільки, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після проведення огляду, та було здійснено саме о 18 год. 32 хв. 20.02.2020 року, що є допустимим. Підставою для проведення огляду місця події слугувала інформація про вчинення кримінального правопорушення. Також вказана слідча дія проводилась на земельній ділянці в межах прикордонної смуги, без проникнення до житла чи іншого володіння особи, тому орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді в порядку ст.ст. 233, 234 КПК України з клопотанням на проведення обшуку. Зазначена слідча дія, з показань свідків, проводилась невідкладно у зв`язку із запобіганням знищення слідів злочину, що обумовлює невідкладність, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, що прямо передбачено КПК.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, огляд місця події проведений 20.02.2020 року в період часу з 08 год. 10 хв. до 09 год. 20 хв. та, відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000084 від 20.02.2020, відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 342 КК України були внесені до ЄРДР о 18 год. 32 хв., тобто в той же день після проведення вказаної дії, а тому огляд місця події проводився відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ст. 237 КПК України.

Крім того, під час перегляду відеозапису до протоколу огляду місця події, слідчий з упевненістю, без участі спеціаліста, не озброєним оком, без виготовлення відбитків чи зліпків, чітко та без вагань визначає, що на поверхні землі наявні сліди протектора коліс, які належать (відповідають) слідам протектора коліс автомобіля марки ЗАЗ Таврія, крім того, без спеціальних засобів визначає відстань (шлях) волочіння 50 метрів, як про те зазначено в обвинувальному акті.

При цьому, згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, слідчий мав право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, тому суд першої інстанції упереджено поставився до зазначеного доказу по справі, та не прийняв його до уваги.

Доводи суду першої інстанції щодо неналежності доказів, а саме, що протоколи проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 21.02.2020 року не несуть у собі жодного доказового підґрунтя, спростовуються тим, що слідчий експеримент здійснюється тільки у разі, якщо у слідчого чи прокурора вже є певні відомості, які необхідно уточнити та перевірити, він не може належати до невідкладних чи первинних слідчих дій.

Щодо визнання судом недопустимим доказом долучених прокурором у судовому засіданні в якості доказу - протоколу огляду відеозапису від 22.02.2020 року та відео файлу, який, відповідно до наданих потерпілим ОСОБА_11 безпосередньо у судовому засіданні показів, був створений (відзнятий) за допомогою мобільного телефону, який на половину є власністю свідка ОСОБА_9 , а на половину службовим, у зв`язку з його отриманням стороною обвинувачення не у визначений КПК спосіб, то вказує, що зазначений доказ було долучено до матеріалів разом з повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, що містять ознаки злочину, від 20.02.2020 року, відповідно до якого, начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся на ім`я начальника Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області з повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , який своїми діями вчинив опір та здійснював погрози життю та здоров`ю складу прикордонного наряду, яке було зареєстровано 20.02.2020 року о 17 год. 41 хв. за вхідним номером 838.

Також суд першої інстанції не врахував та не надав оцінки показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_11 , які у судовому засіданні дали аналогічні показання та пояснили, що 20.02.2020 року вони перебували на службі як прикордонний патруль у форменому одязі, при них були наявні службові посвідчення, але на вимогу прикордонників пред`явити свої документи, ОСОБА_6 не реагував, та виражався нецензурною лайкою, погрожував потерпілому ОСОБА_11 . Всі погрози були реальні, ОСОБА_6 вів себе агресивно, розмахував руками, не надавав документів, які посвідчують особу, намагався поїхати, не звертаючи увагу на неодноразові зауваження, що він цього не може зробити до того часу, поки не виконає законних вимог прикордонного відділу, але ОСОБА_18 не реагував і навіть на те, що потерпілий тримався руками за дверцята транспортного засобу, щоб він не поїхав, однак останній різко натиснув на газ та різко рушив, при цьому протягнув потерпілого близько 50 метрів та ледь не переїхавши решту прикордонного наряду, який перебував перед транспортним засобом, в подальшому один з прикордонників здійснив три попереджувальні постріли в гору з штатного пристрою для вистрілу гумових куль з метою вчинити звуковий вплив на ОСОБА_6 , щоб той припинив свої протиправні дії, показання яких мали значення для вирішення питання про винуватість засудженого ОСОБА_6 , що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого вироку.

Крім того, суд першої інстанції в своєму рішенні, зазначив, що місце, де було вчинено кримінальне правопорушення, є власністю ОСОБА_6 , а саме його земельна частка (пай), однак в матеріалах кримінального провадження відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку, тому фактично пояснення ОСОБА_6 , що подія мала місце на земельній частці (пай), яка йому належить, не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому суд першої інстанції не обґрунтував своє рішення та не з`ясував фактичні обставини по справі, що підтверджуються доказами.

При цьому зазначає, що з пояснень ОСОБА_6 вбачається, що останній був затриманий 12 разів за грубе порушення вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову, що свідчить за системний характер вчинення адміністративних правопорушень. До того ж, поведінка ОСОБА_6 у судовому засіданні була зухвала та агресивна, що свідчить, про те, що він не зробив для себе висновків щодо вчиненого правопорушення та продовжує нехтувати авторитетом органів державної влади.

Окрім цього, судом першої інстанції порушено норми кримінального процесуального кодексу, а саме в тому, що в підготовчому судовому засіданні 24.04.2020 року, всупереч вимог ст.ст. 75-81 КПК України, у прокурора не з`ясовано думку щодо відводу складу суду.

Також суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 314-316 КПК України, не видалявся до нарадчої кімнати для постановлення ухвали про призначення справи до судового розгляду та не проголошував її, при цьому, призначив справу до судового розгляду з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 316 КПК України.

При цьому судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 352 КПК України, не було приведено потерпілого до присяги та порушено порядок його допиту у судовому засіданні.

Також головуючим при проведенні судового засіданні 28 травня 2020 року було порушено раніше визначений обсяг доказів, що підлягає дослідженню та порядок їх дослідження, а саме, при повторному допиті свідків головуючий без з`ясування та врахування думки учасників судового засідання змінив порядок дослідження доказів, провів одночасний допит свідків, не виконав вимоги ч. 14 ст. 252 КПК України, та не привів до присяги свідків, що є грубим порушенням закону.

Разом з тим, суд першої інстанції у судовому засіданні 28.05.2020 року не роз`яснив право та порядок відводу прокурору ОСОБА_19 , який раніше не приймав участі в судовому засіданні, що суперечить вимогам ст.ст. 75-81, 344 КПК України. Аналогічне порушення мало місце у судовому засіданні 06.05.2020 року, де прокурору ОСОБА_20 також не було роз`яснено право відводу.

Тому невідповідність висновків суду вироку та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону призвели до неправильного застосування ЗУ про кримінальну відповідальність, а саме до незастосування закону, який підлягає до застосування.

За таких обставин, судом ухвалено незаконний виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_6 , що суперечить завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, та сприяє ухиленню винного від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченого, щодо якого ухвалено виправдувальний вирок - ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, в межах заявленого стороною обвинувачення клопотання, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що винуватість обвинуваченої особи доведена.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

Цих вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції дотримався.

Як убачається зі змісту вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 і визнаного судом недоведеним, а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, на противагу твердженням апелянта, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_6 обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку.

Так, з обвинувального акта слідує, що ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме в тому, що 20 лютого 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальника групи Житомирського прикордонного загону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_9 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону прапорщика ОСОБА_10 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітаном ОСОБА_11 , які, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів», між селами Лапутьки та Страхолісся Іванківського району Київської області, було виявлено легковий автомобіль «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_12 жителька АДРЕСА_3 - без водія.

Наблизившись до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , для уточнення мети перебування автомобіля та перевірки документів, дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_11 , у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, ім`я та по-батькові, посаду та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р., діють вимоги прикордонного режиму та, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим», висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 не відреагував.

В цей же день, близько 06 год. у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 06 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, які виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, в грубій формі відмовив у виконанні законних вимог.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилася в тому, що останній, всупереч законним вимогам, без надання можливості огляду транспортного засобу, розпочав рух на легковому автомобілі «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку с. Лапутьки Іванківського району Київської області та таким чином здійснив спробу втечі з місця пригоди, у зв`язку з чим під час якої ОСОБА_11 , з метою протидії спробі втечі, вхопив автомобіль за водійські двері та звернувся з вимогою заглушити двигун і залишитись на місці події, проте ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, не вимикаючи двигун, привів автомобіль в рух та протягнув ОСОБА_11 за автомобілем на відстань близько 50 м та, дочекавшись, коли останній відчепився, на легковому автомобілі залишив місце пригоди.

У зв`язку з чим старшим прикордонного наряду ОСОБА_11 було прийнято рішення на переслідування ОСОБА_6 , якого за допомогою службового автомобіля, наздогнали в АДРЕСА_2 , та після чого на вищевказаному службовому автомобілі заблокував йому рух.

Крім того, 20 лютого 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, в складі: помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з адміністративно-юрисдикційної діяльності - начальника групи Житомирського прикордонного загону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , начальника відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_9 , старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону прапорщика ОСОБА_10 на чолі з першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітаном ОСОБА_11 , які, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу, на березі річки «Тетерів» між селами Лапутьки та Страхолісся Іванківського району Київської області, було виявлено легковий автомобіль «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_12 жителька АДРЕСА_3 - без водія.

Наблизившись до легкового автомобіля «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , та дочекавшись доки з води на беріг річки на резиновому човні виплив громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прикордонний патруль підійшов до легкового автомобіля - старший прикордонного наряду ОСОБА_11 , у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, представився, зазначивши своє прізвище, ім`я та по-батькові, посаду та повідомив особі, що вона перебуває у прикордонній смузі, де, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 р., діють вимоги прикордонного режиму та, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та «Положення про прикордонний режим», висловили законну вимогу надати в прикордонній смузі документ, який посвічує особу громадянина України та надати для зовнішнього огляду транспортний засіб, на що ОСОБА_6 не відреагував.

В цей же день, близько 06 год. 05 хв. у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. 20 лютого 2020 року близько 06 год. 50 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, на законну вимогу працівників Прикордонного патруля повторно не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівник правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, який виконує свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, здійснив погрози застосування відносно старшого Прикордонного наряду - першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії Житомирського прикордонного загону капітана ОСОБА_11 , - фізичного насильства, а саме - усному висловлені голосом, а також жестами погрози заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання останнім своїх службових обов`язків.

Такі дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України.

Проаналізувавши у вироку представлені сторонами докази, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов правомірного висновку про не доведення стороною обвинувачення наявності в діянні ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

Так, кримінально-караним діянням, передбаченим ч. 2 ст. 342 КК України, є опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, державному виконавцю чи приватному виконавцю під час примусового виконання рішень, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку або уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однією з ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 КК України, є опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків по охоронні громадського порядку.

Опір - це активна фізична протидія здійсненню названими особами покладених на них службових обов`язків або обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону. При цьому дії того, хто чинить опір, можуть бути спрямовані безпосередньо проти особи, наприклад, представника влади або проти предметів, необхідних для виконання цими особами своїх обов`язків.

Опір характеризується такими ознаками: 1) він полягає в активних діях; 2) дії винного спрямовані на організм потерпілого, полягають у застосуванні фізичної сили до нього; 3) вони перешкоджають (протидіють) виконанню потерпілим своїх функцій, реалізації повноважень; 4) дії винного вчинені в момент виконання потерпілим покладених на нього обов' язків.

Опір слід відрізняти від злісної непокори. Злісною непокорою, відповідальність, за яку передбачено ст. 185 КУпАП, є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за вказані дії настає за відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 345 КК України настає за вчинення погрози вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення також характеризується прямим умислом, а об`єктивна сторона виражається у погрозі вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна. Погроза може виявлятись у висловлюванні (усно, письмово, із застосуванням технічних засобів), а також в жестах або інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого вчиненням вбивства, застосуванням до нього чи його близьких родичів насильства або знищенням чи пошкодженням його майна або майна близьких родичів. Для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 345 КК України необхідна наявність реальних підстав побоювання потерпілим виконання погрози зі сторони обвинуваченого. Тобто те, що такі дії обвинуваченим будуть реально виконані.

Як убачається з матеріалів провадження, суд у вироку досить детально виклав всі досліджені докази, яким надав відповідну оцінку, та мотивував виправдувальний вирок відсутністю належних і допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_6 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, і у колегії суддів відсутні підстави вважати, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, як про це зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

Так, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_6 , який не визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь та показав, що він дуже часто їздить на рибалку. Був затриманий 12 разів за грубе порушення вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову. У тому місці, де він 20 лютого перебував на рибалці, та земельна ділянка знаходиться в його користуванні, як пай. 20 лютого 2020 року приїхав на рибалку. Близько півгодини він знаходився на воді, вийшов з води, поїв, зробив телефонний дзвінок. Раптом із-за кущів вискочили чотири прикордонники і почали кричати: « Стій ». Були з автоматами. Його автомобіль стояв на березі, відкритий. Прикордонники його знали, тому що у них є копія його паспорту. Прикордонникам зателефонував браконьєр, якого вони «кришують» і повідомив, що він знаходиться на воді. Попередньо, прикордонники спустили колеса на його автомобілі. Троє працівників були у формі, а в одного форма не співпадала з формою прикордонників. Він попросив пред`явити документи, однак ніхто з прикордонників цього не зробив. Це чітко відображено на відео. Потерпілий ОСОБА_11 , без його дозволу, сів в автомобіль і заглушив двигуна. Коли він сів до свого автомобіля, то потерпілий ОСОБА_11 повис на дверях його автомобіля. Ніяких тяжких наслідків з його боку, він не мав наміру завдавати потерпілому ОСОБА_11 , оскільки його автомобіль був на спущених колесах і їхав повільно. Він попередив прикордонників, що викликає працівників поліції і чекає всіх у першому населеному пункті, де будуть люди (свідки), оскільки він був сам на місці події і переживав за своє життя. Через бездіяльність прикордонників у нього часто піднімається тиск, болить серце. Прикордонники близько року його переслідують, не раз проїжджали повз його будинок, погрожують. Погроз фізичною розправою з його боку до самого потерпілого та його колег не було.

Отже, за позицією ОСОБА_6 він не оспорює того, що між ним та працівниками правоохоронного органу сталася сутичка, проте він заперечує, що з його боку була непокора та погроза фізичної розправи прикордонникам. Навпаки вважає, що погроза була з боку працівників прикордонної служби, яких було четверо і вони були озброєні.

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 надав показання про те, що 20 лютого 2020 року близько 04 години ранку з визначеними військослужбовцями висунулися на місце несення служби на ділянку берегової лінії річки Тетерів поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 . Метою було - перевірити інформацію начальника їхнього підрозділу щодо можливого порушення законодавства в частині вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову громадянином ОСОБА_18 на автомобілі марки «ЗАЗ». На місце події прибули близько 05 години ранку, де побачили автомобіль. Щоб з`ясувати обставини, вони зайняли місце для спостереження і почали чекати, коли до вказаного автомобіля хтось повернеться. Пройшло близько години, надворі почало світати. В ході спостереження і прослуховування було видно особу і чіткіше стало видно автомобіль, який, згідно візуальних ознак, схожий на автомобіль обвинуваченого. В подальшому особа підняла човен з річки Тетерів і почала завантажувати його на автомобіль. Видно було, як особа, щось схоже на ящик, з човна загружала до багажного відділення автомобіля. Перед цим було чути характерний звук весел. Після того, як дана особа завантажила все приладдя в машину, при цьому говорила по телефону, ним, як старшим наряду, було вирішено дати вказівку наряду, щоб підбігти до особи з метою уточнення обставин. Наблизившись ближче до вказаної особи, було сказано « Стій , прикордонний наряд». При цьому було видно, що це був громадянин ОСОБА_18 , який неодноразово попадав в поле зору його прикордонного відділу. На прохання надати документи для встановлення особи та на транспортний засіб, отримали від ОСОБА_18 погрози на підвищеному тоні «та хто ти такой; я тебе ничего не буду показивать; тобі голову віб`ю чи відірву, я тебя посаджу», нецензурну лайку та відмову від надання відповідних документів. Погрози ОСОБА_18 він сприймав, як реальні дії. Погрози ОСОБА_6 були тільки словесні. Було запропоновано ОСОБА_6 надати прикордонникам для огляду свій автомобіль, з метою перевірки речей та предметів безпеки, зокрема: зброї, знарядь лову, на що останній відмовився. Потерпілий та колеги хотіли, щоб ОСОБА_6 відкрив дверцята багажного відділення для огляду, без втручання в особисті речі. ОСОБА_6 почав відкривати двері автомобіля, втавив ключ в замок запалення, але на неодноразові зауваження він не реагував, та намагався поїхати, при цьому весь час погрожував вчиненням інших дій, або заходів впливу з боку інших правоохоронних органів, що їм, і зокрема йому, потерпілому особисто, будуть «кранти». Почав сідати в транспортний засіб, намагався поїхати, не звертаючи увагу на неодноразові зауваження, що він цього не зможе зробити до того часу, поки не виконає законних вимог прикордонного відділу. При цьому решта складу прикордонного наряду знаходилися навколо транспортного засобу. В ході спілкування ОСОБА_6 вчиняв спроби щодо зникнення з місця події, які полягали в тому, що він сів в транспортний засіб з відкритими дверцями, завів транспортний засіб, незважаючи на те, що перед ним були особи попереду і позаду, тобто склад прикордонного наряду і все це супроводжуючи нецензурною лайкою, сказав, що «пішли Ви і тому подібне». ОСОБА_6 не реагував навіть на те, що потерпілий тримався руками за двері транспортного засобу, щоб він не поїхав, різко натиснув на газ та різко рушив. При цьому протягнувши потерпілого близько 50 метрів та ледь не переїхавши решту прикордонного наряду, який перебував перед транспортним засобом. Один військовослужбовець, який перебув попереду капоту автомобіля, намагався зупинити транспортний засіб, а інші - перебуваючи позаду, намагалися наздогнати даний автомобіль. В подальшому, один з прикордонників здійснив три попереджувальні постріли вгору з штатного пристрою для вистрілу гумових куль з метою вчинити звуковий вплив на дану особу, щоб ОСОБА_6 все ж таки припинив свої дії. ОСОБА_6 зник з місця події. Шляхом переслідування на службовому транспорті, знайшли ОСОБА_6 з транспортним засобом в АДРЕСА_2 з декількома односельчанами. В ході подальшого спілкування ОСОБА_6 заявив, що викликав наряд поліції, що вони пробили йому колеса в автомобілі. Було прийнято рішення дочекатися працівників поліції. По приїзду поліції, на ОСОБА_6 було складено матеріали за ст. 185-10 КУпАП. Під час перебування в населеному пункті погрози звучали від ОСОБА_6 : «Я найду на тебе управу». Місцеві жителі задавали безліч запитань з прикордонного законодавства, при цьому відволікаючи прикордонників. До ОСОБА_6 всім прикордонним складом пред`являлися вимоги щодо виконання ним законних розпоряджень. Протокол затримання на ОСОБА_6 не складався.

Також судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює начальником відділення прикордонної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». З 19.02.2020 року по 20.02.2020 року він ніс службу. Старшим прикордонного наряду було надано вказівку сховатися, за 100 метрів до автомобіля і чекати поки ОСОБА_18 вийде з води. Було темно. Через годину дана особа вийшла з води, почули звук відкриття багажника і вони підійшли до ОСОБА_6 . Потерпілий ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_6 , щоб останній пред`явив свої документи, на що останній не відреагував, почав прив`язувати свій човен і виражатися нецензурно: « Дебіли , яка тут прикордонна смуга». Погрожував потерпілому: «Я тебе найду. Не підходь до машини. Я тобі голову відіб`ю». Нецензурна лайка ОСОБА_6 була адресована потерпілому. Погрози були реальні. ОСОБА_18 вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою. В той час свідок ОСОБА_14 здійснював попереджувальні постріли, потерпілий ОСОБА_11 тримався за автомобіль ОСОБА_6 , а він всю подію знімав на відео. ОСОБА_18 завів свій автомобіль, при цьому потерпілий ОСОБА_11 тримався руками за водійські дверцята автомобіля, і продовжуючи рух, протягнув потерпілого 50-70 метрів.

Свідок ОСОБА_8 надав в суді показання про те, що 20 лютого 2020 року приблизно 04 годині на службовому автомобілі прибули на берег річки Тетерів в районі АДРЕСА_2 з метою перевірки інформації щодо порушення законодавства в частині вилову риби забороненими знаряддями лову. Близько 05-06 години побачили автомобіль марки «ЗАЗ», згодом до нього підійшов силует людини, який здійснював завантаження човна на автомобіль. Після чого вони підбігли до особи, яка була біля машини, нею виявився ОСОБА_6 , запропонували йому пред`явити документи для встановлення особи, на автомобіль та знаряддя лову, на що останній відмовив. В той час ОСОБА_6 погрожував: «Уволю Вас. Хто ви такі…». Незважаючи на прохання прикордонників, ОСОБА_6 продовжував завантажувати човен на транспортний засіб, сів за кермо автомобіля і здійснив рух. Потерпілий ОСОБА_11 намагався притримати транспортний засіб, однак ОСОБА_6 продовжував їхати далі, протягнувши потерпілого 50-70 метрів. ОСОБА_6 поїхав в район села Лапутьки. Погрози були реальними на адресу потерпілого: «Я вас знайду, позвільняю. Хто ви такі? Що ви тут робите? Я вам порозбиваю голови». Опір проявлявся в ненаданні ОСОБА_6 документів для встановлення його особи, а також на транспортний засіб та знаряддя лову. Також опір полягав у ненаданні обвинуваченим дозволу на огляд його автомобіля. Він весь час стояв з переду автомобіля.

Свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що 20 лютого 2020 року перебував на службі, як прикордонний патруль. Близько 05 години вони побачили на березі річки Тетерів, в районі АДРЕСА_2 , біля насосної станції, автомобіль марки «ЗАЗ». Близько 06 години з води вийшов ОСОБА_6 до даного транспортного засобу, погрузив лодку, після чого він у складі наряду прикордонників підійшли до нього, представилися та на законну вимогу запропонували надати документи, що посвідчують його особу, на транспортний засіб та знаряддя лову, на що останній відмовив, погрожував: «Я Вас найду…, Я Вам морду наб`ю». Погрози сприймалися як реальні. ОСОБА_6 не звертав уваги, продовжував завантажувати човен, і намагався їхати. Потерпілий ОСОБА_11 намагався притримати двері автомобіля, щоб ОСОБА_6 не поїхав, однак останній ні на що не реагував, завів транспортний засіб і поїхав, при цьому протягнувши близько 50 метрів потерпілого. Щодо пропозиції огляду автомобіля з боку колег свідок не пам`ятає. Опір ОСОБА_6 проявлявся в розмахуванні руками, погрожував потерпілому на «ТИ», а до решти колег на «ВИ». Всі працівники прикордонної служби були у форменному одязі, при них були наявні службові посвідчення.

Також, на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, сторона обвинувачення посилалася на наступні докази, які були досліджені судом першої інстанції, а саме:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000084, дата та час внесення відомостей до ЄРДР про заяву 20.02.2020 року 18 година 32 хвилини 51 секунда, правова кваліфікація ч. 2 ст. 342 КК України, відповідно до якого 20.02.2020 року о 06 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за кермом автомобіля ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на березі річки Тетерів між с. Лапутьки та с. Страхолісся, умисно вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилась в тому, що останній здійснив спробу втечі з місця пригоди, чим спричинив опір працівникові правоохоронного органу, та дата та час внесення відомостей до ЄРДР про заяву 26.02.2020 року 13 год. 53 хв. 02 секунди, правова кваліфікація ч. 1 ст. 345 КК України, відповідно до короткого викладу обставин, під час здійснення слідчим досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, виявлено, що в діях ОСОБА_6 наявний склад злочину передбачений ч. 1 ст. 345 КК України, а саме погроза застосування фізичного насильства відносно працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону;

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочину від 20.02.2020 року, відповідно до якого начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_23 звернувся 20.02.2020 року на ім`я начальника Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області з повідомленням про виявлення кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 , який своїми діями вчинив опір та здійснював погрози життю та здоров`ю складу прикордонного наряду. Повідомлення, згідно штемпеля, зареєстровано в Іванківському ВП 20.02.2020 року о 17 годині 41 хвилина за вхідним номером 838;

- рапорт першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії (тип Б) капітана ОСОБА_11 , відповідно до якого, в період часу з 19.02.2020 року на 20.02.2020 року, з 04 години до 10 години ранку, спільно зі старшим лейтенантом ОСОБА_9 , прапорщиком ОСОБА_10 , лейтенантом ОСОБА_8 виконував наказ на охорону державного кордону України у прикордонному наряді «прикордонний патруль» в РнП № 1 (прикордонна смуга). У ході несення служби в районі с. Лапутьки на березі річки Тетерів було виявлено громадянина України ОСОБА_6 на автомобілі ЗАЗ «Таврія», що здійснював завантаження гумового човна та на законні вимоги складу прикордонного наряду щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, огляду транспортного засобу на предмет наявності заборонених предметів та речей, здійснював опір, погрожував насильством, життю та здоров`ю війсковослужбовців під час виконання ними службового обов`язку з охорони державного кордону та в подальшому здійснив втечу з місця виявлення на транспортному засобі;

- рапорт заступника начальника штабу-начальника відділу прикордонної служби штабу майора ОСОБА_24 щодо проведення службового розбору за фактом застосування заходів фізичного впливу військовослужбовцями відділу прикордонної службт « ІНФОРМАЦІЯ_8 » типу (Б), за результатами якого встановлено, що використання пристрою для відстрілу патронів з гумовою кулею Форт-17 прапорщиком ОСОБА_25 вважати правомірним, та здійснено відповідно до вимог законодавства України;

- протокол огляду місця події від 20.02.2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом ходу та результатів огляду місця події, згідно якого, слідчий ОСОБА_26 в період часу з 08 год. 10 хв. до 09 год. 20 хв. 20.02.2020 року, в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за участі спеціаліста ОСОБА_29 , інших осіб - ОСОБА_6 , із застосуванням технічних засобів, фото - та відеокамери марки Панасонік, провів огляд місця події, під час якого, за адресою: АДРЕСА_2 , було оглянуто автомобіль ЗАЗ моделі 110206 сірого кольору з гумовим човном на даху зеленого кольору, лодочний двигун, в салоні гумового човна гумові чоботи, на передньому лівому колесі наявні гулі. Потім огляд продовжився на березі річки Тетерів, на відстані 4 км від с. Лапутьки, де було виявлено сліди від автомобіля марки ЗАЗ, а також виявлено на дорозі на грунтовому покриві гільзу 9х18 «Форт 9 мм Р 17», яку поміщено до спецпакету № 3586631, 3586632, та вилучено до Іванківського ВП. Автомобіль ЗАЗ та гумові чоботи, надувний човен, лодочний двигун вилучено до Іванківського ВП . Даний протокол підписано понятими: ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , учасниками: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та слідчим;

- DVD-R диск Verbatim 4.7 GB 16х 120 min з відеозаписом ходу та результатів огляду місця події від 20.02.2020 року на березі річки Тетерів між АДРЕСА_4 . При відтворенні та перегляді вказаного відео файлу із записом, вбачається, що проводиться слідча дія огляд місця події в АДРЕСА_5 за участі понятих та підозрюваного ОСОБА_6 та слідчий повідомляє, що слідча дія відбувається огляд місця події в рамках повідомлення від 12.02.2020 року. Об`єктом огляду є транспортний засіб ЗАЗ Таврія, на кузові якого є видимі пошкодження. На лівому передньому колесі є гулі. На запитання слідчого про обставини, ОСОБА_6 повідомив, що 20.02.2020 року прибув на берег річки Тетерів, поплавати на човні. Коли вийшов на берег, до нього підійшли прикордонники та просили документи, що посвідчують особу. Він відмовився надавати документи, сів за кермо та поїхав. Під час руху почув два постріли. Приїхав в с. Лапутьки до себе додому та викликав працівників поліції. Після пояснення ОСОБА_6 , слідчий продовжив огляд автомобіля з усіх боків, оглянув вміст багажного відділення та салону автомобіля. Потім слідчий підійшов до ОСОБА_10 та розпитав у нього про обставини події, потім запросив капітана ОСОБА_11 , якого також розпитував про обставини події, після чого запис переривається і продовжується на березі річки Тетерів в 4-х кілометрах від с. Лапутьки. На це місце вказав учасник слідчої дії. В даному місці слідчим виявлено сліди від автомобіля ЗАЗ Таврія, напрямок руху, сліди боротьби і взуття. Потім слідчий запитує у ОСОБА_18 про місце та про обставини. На що він відповідає, що приїхав на це місце половити рибу, припаркував автомобіль, вийшов на воду, повернувся, сів до автомобіля. Потім до нього підбігли прикордонники, не представляючись, вимагали документи, він не показуючи документів, сів до автомобіля та поїхав. Щодо слідів на грунті, повідомив, що сліди його та прикордонників, які там топтались. Коли від`їхав з 10 метрів почув постріли. Після цього слідчий запитує свідка ОСОБА_10 про місце де продовжується огляд, що це за місце, що там відбувалось, на що ОСОБА_10 відповідає, що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, підійшли, попросили у водія документи, водій відмовився надавати документи, сів за кермо, почав рух, капітан ОСОБА_11 вцепився в двері, він зробив два постріли у повітря. Потім слідчий разом з свідков ОСОБА_10 підійшли на місце, де лежала гільза, яку потім помістили до спецпакету. На 1 хв. 57 сек. відео слідчий питає у Горкуші «сліди волочіння якісь ще є?». Потім на 2 хв. 24 сек. слідчий запитує у ОСОБА_10 - «оце сліди волочіння, це шо?». Потім слідчий запрошує потерпілого ОСОБА_11 , якого також запитує про місце, де проводиться огляд та про обставини, на що ОСОБА_11 повідомляє, що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, попросили водія надати документи, водій не відреагував та почав рух, оскільки водійські дверцята були відкриті, він хотів перешкодити водію, однак водій на його голосові команди не реагував та продовжив рух, і протяг його за собою, потім він відпустив двері, оскільки автомобіль набирав швидкість. На 5 хв. 49 сек. слідчий, звертаючись до ОСОБА_11 просить «покажіть місце, де вас протянув автомобіль, і сліди волочіння». Потім слідчий визначає приблизну довжину волочіння у 50 метрів. Слідча дія завершується;

- розпорядження Київської ОДА від 13.10.1998 року № 565 «Про організацію роботи, щодо встановлення та дотримання в Іванківському, Поліському районах та м. Славутич Київської області прикордонного режиму»;

- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20.02.2020 року, відповідно до якої: два металеві предмети, зовні схожі на гільзи до пістолета Форд з написами 9х18 та Форд 9 мм Р.А. , та легковий автомобіль марки ЗАЗ модель 110206 д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами та залишено на зберіганні в Іванківському ВП;

- квитанцію № 19 про прийняття на зберігання речових доказів 26.03.2020 року - спецпакетів № 3586632, 3586631, з вмістом двох металевих предметів, зовні схожих на гільзи до пістолета Форд;

- розписка ОСОБА_6 від 20.02.2020 року в тім, що від працівників поліції він отримав надувну лодку зеленого кольору, гумові чоботи, лодочний мотор та аккумулятор, для відповідального зберігання;

- протокол огляду документів від 21.02.2020 року відповідно до якого слідчий ОСОБА_32 в період часу з 09 год. 50 хв. по 11 год. 20 хв. оглянув документи, отримані у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на запит № 1291, під час огляду яких встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 на службі та при виконанні службових обов`язків (документи зазначені в переліку, суду не надані);

- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 21.02.2020 року, відповідно до якої, документи, отримані у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на запит слідчого № 1291, під час огляду яких встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на службі та при виконанні службових обов`язків, визнано речовими доказами та визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- протоколи слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та відеозаписи цієї слідчої дії, проведеної окремо з кожним зі свідків, суть кожної з яких зводиться до допиту свідка під відеозапис;

- протокол огляду відеозапису від 22.02.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_33 провів огляд відеофайлу під назвою MOV_0005 mp4 розміром 283.370 МВ, створеного 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв;

- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 22.02.2020 року, відповідно до якої, відеофайл під назвою MOV_0005 mp4, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000084 від 20.02.2020 року.

Проаналізувавши показання обвинуваченого, свідків, потерпілого та інші докази, суд першої інстанції навів їх детальний аналіз у вироку та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 1 ст. 345 КК України, оскільки сукупність наданих суду доказів не містить відомостей, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, а також погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Апеляційним судом, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, було допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , прослухано показання потерпілого ОСОБА_11 , надані суду першої інстанції, через неможливість забезпечити його участь в судовому засіданні, у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби, та досліджені: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000084 від 20.02.2020 року, повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 20.02.2020 року, протокол огляду місця події від 20.02.2020 року та відеозапис до нього, протоколи проведення слідчих експериментів від 21.02.2020 року за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та відеозаписи до кожного з них, протокол огляду відеозапису від 22.02.2020 року, постанови про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20.02.2020 року, 21.02.2020 року та 22.02.2020 року, квитанцію № 19, розписку від 20.02.2020 року, надану ОСОБА_6 , протокол огляду документів від 21.02.2020 року, рапорт заступника начальника штабу - начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_24 від 31.03.2020 року, рапорт першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ОСОБА_34 від 20.02.2020 року, копію розпорядження голови адміністрації Київської ОДА ОСОБА_35 від 13.10.1998 року № 565 «Про організацію роботи, щодо встановлення та дотримання в Іванківському, Поліському районах та м. Славутич Київської області прикордонного режиму», а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 надав показання, що у лютому 2020 року вони були у прикордонному наряді: він, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , час не пам`ятає. В даній місцевості були за командою керівництва, там патрулювали. В ході патрулювання було виявлено автомобіль «Таврія», вони знали, що це автомобіль ОСОБА_6 . За командою старшого прикордонного наряду ОСОБА_11 вони пішли в ліс і чекали поки ОСОБА_6 вийде із води, з метою його затримання, оскільки знали, що він може займатися незаконним виловом риби. Коли ОСОБА_6 вийшов із води, вони підійшли до нього, розмову в основному вів старший наряду ОСОБА_36 , він сказав: «Стій прикордонний наряд. Ваші документи», на що ОСОБА_6 відреагував неадекватно, почав нецензурно висловлюватися, морально погрожував ОСОБА_11 насильством. ОСОБА_18 сказав, що вони вискочили як собаки з лісу. Документи не надав, просто почав прив'язувати лодку до автомобіля. Також він казав: «Я тобі голову відірву». Він прив'язував лодку, а вони з ним сварилися. На зауваження ОСОБА_11 ОСОБА_6 не реагував, сів в машину та поїхав. ОСОБА_11 тримався за двері автомобіля і казав йому: « Стій , зупинися», на що ОСОБА_6 не відреагував, а ОСОБА_11 тримався за дверцята машити і так на відкритих дверцятах він проїхав метрів 30-50, а потім відчепився, бо ОСОБА_6 набрав швидкість. Оскільки ОСОБА_6 не реагував адекватно і поїхав, то ОСОБА_10 резиновими кулями здійснив два постріли в напрямку машини, але не попав, та ОСОБА_6 поїхав.

Також зазначив, що берег річки - це прикордонний контрольований район, відноситься до Горностальпійської громади. Цивільні особи там можуть перебувати з документами, які посвідчують особу, перепустка їм для цього не потрібна. Також там заборонено ловити сітками рибу. Вони перебували у контрольованому прикордонному районі з прикордонних питань, але ловля риби також входить до їх компетенції, бо у них також є повноваження на складання протоколу відповідно до ст. 85 КУпАП. У них була інформація, що дана особа незаконно виловлює рибу, зокрема сітками, тому вони повинні були перевірити, чи є в ОСОБА_18 заборонені знаряддя вилову риби та риба. Також їм треба було перевірити документи, що посвідчують особу, для того, щоб переконатися, що це громадянин України. Автомобіль ОСОБА_6 вони мали право оглядати і вони його оглядали. Відносно ОСОБА_6 особисто він раніше протоколи про адміністративні правопорушення не складав.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_10 надав показання, що у лютому 2020 року вони були у прикордонному наряді: він, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Під час патрулювання берегу річки ними був помічений автомобіль «ЗАЗ». Вони знали, що даний автомобіль належить ОСОБА_18 . Вони про нього чули, що ОСОБА_6 раніше притягувався до відповідальності за вилов риби. В той час ОСОБА_6 біля автомобіля не було, тому вони залягли і зачекали. Згодом прийшла особа і почала грузитися в машину, вони почули, що хлопнув багажник. Вони підійшли і представилися та попросили надати документи. Особа відмовилася надати документи, почала нецензурно лаятися. Потім особа сіла до машини та почала рух. ОСОБА_11 , як старший прикордонного наряду, стояв біля відкритих дверей автомобіля і спілкувався з ОСОБА_6 , а останній почав рух і потягнув ОСОБА_11 , який тримав двері автомобіля. Він два рази вистрелив у повітря, щоб зупинити ОСОБА_6 , а ОСОБА_11 відчепився і впав. Як ОСОБА_11 зачепився за дверцята автомобіля він не бачив, оскільки стояв з іншої сторони. Зі сторони ОСОБА_6 було буже багато нецензурної лексики, погроз, в основному ОСОБА_6 спілкувався зі старшим наряду ОСОБА_11 .

Також зазначив, що берег річки є контрольованою територією. У тій місцевості люди знаходитися можуть, але при наявності документів. Він, згідно інструкції, страхував, тому знаходився з іншої частини автомобіля. Він стріляв, коли уже ОСОБА_11 висів на дверях, стріляв з тією метою, щоб зупинити ОСОБА_6 . Суперечка почалася з приводу ненадання ОСОБА_6 документів. Автомобіль ОСОБА_6 вони наче не перевіряли.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 надав показання, що того ранку вони працювали у прикордонному наряді, спостерігали як особа грузила лодку на автомобіль. Старший наряду ОСОБА_11 запропонував особі надати документи, що посвідчують її особу, та надати автомобіль для поверхневого огляду. Невідома особа також попросила їх пред'явити свої документи, при цьому продовжувала завантажувати човен на автомобіль, після чого сіла у машину і почала їхати. ОСОБА_11 , щоб цьому завадити, вхопився за дверцята автомобіля, у зв`язку з чим ОСОБА_6 його протягнув метрів 50, та ОСОБА_11 відчепився, тому що машина набрала швидкість. Коли ці події відбувалися, він стояв ближче до водійських дверей і правіше ще один прикордонник, а ОСОБА_10 стояв перед капотом. ОСОБА_6 не надавав документи, що посвідчують особу, не виконував їх законні вимоги, не давав автомобіль для огляду. У бік потерпілого ОСОБА_6 здійснив погрози, кричав: «Хто ви такі? Я Вас позвільняю.» Вони намагалися наздогнати ОСОБА_6 , який поїхав у напрямку села Лапутьки. Коли приїхали в село, ОСОБА_6 там був, зупинився, бо у нього колесо спустило чи щось таке.

Також зазначив, що вони були на березі річки, який є контрольованою прикордонною зоною. На берег річки вони приїхали, бо була інформація, що ОСОБА_6 здійснював незаконний вилов риби. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 за ст. 185-10 КУпАП тоді складався, але не пам`ятає, чи ОСОБА_6 його підписав, як і не пам'ятає того, чи був скерований цей протокол до суду. Намагалися оглянути автомобіль тому, що там могли бути заборонені речі. Просили документи, бо не знали хто він такий. Вони повинні були оглянути його документи та автомобіль, і якби в ньому були заборонені знаряддя лову, викликати слідчо-оперативну групу та зафіксувати порушення.

Зміст показань потерпілого ОСОБА_11 , відтворених під час апеляційного розгляду, у зв`язку з неможливістю забезпечити участь потерпілого в судовому засіданні, відповідає тим, які приведені у вироку суду першої інстанції, та з них слідує, що 20 лютого 2020 року близько 05 години з визначеними військослужбовцями, прибувши на місце несення служби на ділянку берегової лінії річки Тетерів поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 з метою перевірки інформації начальника їхнього підрозділу щодо можливого порушення законодавства в частині вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову громадянином ОСОБА_18 на автомобілі марки «ЗАЗ», ними був виявлений громадянин ОСОБА_18 , який неодноразово попадав в поле зору його прикордонного відділу. Наблизившись до нього, йому було сказано « Стій , прикордонний наряд». Надалі на прохання надати документи для встановлення особи та на транспортний засіб, отримали від ОСОБА_18 погрози на підвищеному тоні «та хто ти такой; я тебе ничего не буду показивать; тобі голову віб`ю чи відірву, я тебя посаджу», нецензурну лайку та відмову від надання відповідних документів. Погрози ОСОБА_6 , які були тільки словесні, він сприймав, як реальні дії. Також ОСОБА_6 відмовився надати прикордонникам для огляду свій автомобіль, а почав відкривати двері автомобіля, всунув ключ в замок запалення, і на неодноразові зауваження він не реагував, та намагався поїхати, при цьому весь час погрожував вчиненням інших дій, або заходів впливу з боку інших правоохоронних органів, що їм, і зокрема йому, потерпілому особисто, будуть «кранти». Почав сідати в транспортний засіб, намагався поїхати, не звертаючи увагу на неодноразові зауваження, що він цього не зможе зробити до того часу, поки не виконає законних вимог прикордонного відділу. При цьому решта складу прикордонного наряду знаходилися навколо транспортного засобу. В ході спілкування ОСОБА_6 вчиняв спроби щодо зникнення з місця події, які полягали в тому, що він сів в транспортний засіб з відкритими дверцями, завів транспортний засіб, незважаючи на те, що перед ним були особи попереду і позаду, тобто склад прикордонного наряду, і все це супроводжуючи нецензурною лайкою, сказав, що «пішли Ви і тому подібне». ОСОБА_6 не реагував навіть на те, що потерпілий тримався руками за двері транспортного засобу, щоб він не поїхав, різко натиснув на газ та різко рушив. При цьому протягнувши його близько 50 метрів та ледь не переїхавши решту прикордонного наряду, який перебував перед транспортним засобом. Один військовослужбовець, який перебув попереду капоту автомобіля, намагався зупинити транспортний засіб, а інші - перебуваючи позаду, намагалися наздогнати даний автомобіль. В подальшому, один з прикордонників здійснив три попереджувальні постріли вгору з штатного пристрою для вистрілу гумових куль з метою вчинити звуковий вплив на дану особу, щоб ОСОБА_6 все ж таки припинив свої дії. ОСОБА_6 зник з місця події. Шляхом переслідування на службовому транспорті, знайшли ОСОБА_6 з транспортним засобом в АДРЕСА_2 з декількома односельчанами. В ході подальшого спілкування, ОСОБА_6 заявив, що викликав наряд поліції, що вони пробили йому колеса в автомобілі. Було прийнято рішення дочекатися працівників поліції. По приїзду поліції, на ОСОБА_6 було складено матеріали за ст.185-10 КУпАП. Під час перебування в населеному пункті погрози звучали від ОСОБА_6 : «Я найду на тебе управу». Місцеві жителі задавали безліч запитань з прикордонного законодавства, при цьому відволікаючи прикордонників. До ОСОБА_6 всім прикордонним складом пред`являлися вимоги щодо виконання ним законних розпоряджень. Протокол затримання на ОСОБА_6 не складався.

Також колегією суддів під час дослідження за клопотанням сторон обвинувачення письмових доказів встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000084, було внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України, а саме 20.02.2020 року о 18:32:51 год. про те, що 20.02.2020 року о 06 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом автомобіля ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на березі річки Тетерів між с. Лапутьки та с. Страхолісся, умисно, з метою першкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, вчинив активну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, яка виразилась в тому, що останній на легковому автомобілі ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив спробу втечі з місця пригоди, чим спричинив опір працівникові правоохоронного органу, а також 26.02.2020 року о 13:53:02 про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, було виявлено, що ОСОБА_6 , 20.02.2020 року близько 06 год. 00 хв., знаходячись на березі річки Тетерів між АДРЕСА_2 , на законну вимогу працівників Прикордонного патруля щодо надання документів, які посвідчують його особу, та надання для огляду автомобіля не відреагував, документів не надав, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, у форменному одязі з табельною вогнепальною зброєю, які виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання працівникам прикордонної служби виконанню ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та охорони державного кордону, здійснив погрози застосування відносно ОСОБА_11 фізичного насильства (т. 1 а.п. 55-56).

Відповідно до повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 20.02.2020 року, яке зареєстровано в Журналі ЄО Іванківського відділення поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області 20.02.2020 року о 17 год. 41 хв. за вх. №838, прикордонним нарядом ВПС «ІНФОРМАЦІЯ_8» Житомирського прикордонного загону під час несення служби поблизу річки Теретів, в районі н.п. Лапутьки, виявлено громадянина ОСОБА_6 , під час здійснення перевірки документів якого, він своїми діями чинив опір та здійснював погрози життю та здоров`ю складу прикордонного наряду (т. 1 а.п. 57-58).

Відповідно до копії розпорядження голови адміністрації Київської ОДА ОСОБА_35 від 13.10.1998 року № 565 «Про організацію роботи, щодо встановлення та дотримання в Іванківському, Поліському районах та м. Славутич Київської області прикордонного режиму» взяти до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року № 119 в межах Київської області установлені такі контрольовані прикордонні райони: Іванківський, Поліський і м. Славутич, де з 01.09.1998 року запроваджено прикордонний режим. Установити вздовж державного кордону України з Республікою Білорусь у межах Іванківського, Поліського районів Київської області на їх сухопутних ділянках, вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу в межах прилеглих до кордону територій сільських рад, а вздовж зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення - у межах сільських рад, що прилягають до неї, де запроваджується прикордонний режим. Затвердити перелік сільських рад, у межах території яких встановлюється прикордонна смуга (додаток 2) (т. 1 а.п. 72).

Згідно рапорту першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » І категорії капітана ОСОБА_34 від 20.02.2020 року, в період з 19.02.2020 по 20.02.2020 року з 04 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. спільно із старшим лейтенантом ОСОБА_39 , лейтенантом ОСОБА_40 , прапорщиком ОСОБА_25 виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в РнП № 1 (прикордонна смуга). У ході несення служби в районі н.п Лапутьки на березі річки Тетерів було виявлено громадянина України ОСОБА_6 на автомобілі марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , що здійснював завантаження гумового човна з боку річки Тетерів на даний транспортний засіб та на законні вимоги складу прикордонного наряду щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, огляду транспортного засобу на предмет наявності заборонених предметів та речей, здійснював опір, погрожував насильством життю та здоров'ю військовослужбовців під час виконання ними службового обов'язку з охорони державного кордону, що полягало в словесних погрозах та відмові виконання ОСОБА_6 вимог складу прикордонного наряду та в подальшому здійснив втечу з місця виявлення на вищезазначеному транспортному засобі (т. 1 а.п. 59).

Відповідно до рапорту заступника начальника штабу - начальника відділу прикордонної служби штабу майора ОСОБА_24 від 31.03.2020 року, ним було проведено службовий розбір за фактом застосування заходів фізичного впливу військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » типу (Б). В ході службового розбору встановлено наступне: з рапортів заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (типу Б) капітана ОСОБА_34 та старшого техніка відділення повітряної розвідки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (типу Б) прапорщика ОСОБА_56 стало відомо, що в період з 19.02.2020 по 20.02.2020 року з 04 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в РнП № 1 (прикордонна смуга). У ході несення служби в районі н.п Лапутьки на березі річки Тетерів було виявлено громадянина України ОСОБА_6 на автомобілі марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , що здійснював завантаження гумового човна з боку річки Тетерів на даний транспортний засіб. На законні вимоги складу прикордонного наряду щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, огляду транспортного засобу на предмет наявності заборонених предметів та речей, громадянин ОСОБА_6 відмовився, здійснюючи опір намагався втекти з місця виявлення, погрожував життю та здоров'ю військовослужбовців під час виконання ними службового обов'язку з охорони державного кордону. З метою недопущення втечі, прапорщик ОСОБА_47 застосував заходи фізичного впливу, із використанням засобу активної оборони, а саме здійснив два попереджувальні постріли вгору з пристрою для відстрілу патронів з гумовою кулею «Форт-17 Р». За результатами проведення службового розбору встановлено, що використання пристрою для відстрілу патронів з гумовою кулею Форт-17 прапорщиком ОСОБА_25 вважати правомірним, та здійснено відповідно до вимог законодавства України (т. 1 а.п. 108-109).

Згідно даних протоколу огляду місця події від 20.02.2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом, слідчий ОСОБА_26 , в період часу з 08 год. 10 хв. до 09 год. 20 хв. 20.02.2020 року в с. Лапутьки, в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за участю спеціаліста ОСОБА_29 , інших осіб - ОСОБА_6 , із застосуванням технічних засобів, фото- та відеокамери Панасонік, провів огляд місця події, під час якого, за адресою: АДРЕСА_2 було оглянуто автомобіль ЗАЗ, моделі 110206, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , на кузові автомобіля надувний гумовий човен зеленого кольору, в салоні гумові чоботи, водний лодочний двигун, бушлат, на передньому лівому колесі автомобіля виявлено пошкодження гуми у вигляді гуль. Потім огляд продовжився на березі річки Тетерів, на відстані 4 км від с. Лапутьки, де було виявлено сліди від автомобіля марки ЗАЗ, а також виявлено на дорозі на грунтовому покриві гільзу 9х18 «Форт 9 мм Р.А», яку поміщено до спецпакету № 3586631, 3586632, та вилучено до Іванківського ВП. Автомобіль ЗАЗ та гумові чоботи, надувний човен, лодочний двигун вилучено до Іванківського ВП . Огляд проводився в денний період часу при денному освітленні без опадів. Підписи понятих: ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Учасники: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . Зауважень і заперечень протокол не містить (т. 1 а.п. 60-71).

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису ходу та результатів огляду місця події від 20.02.2020 року на березі річки Тетерів між с. Лапутьки та с. Страхолісся і по вул. Річкова в с. Лапутьки, вбачається, що проводиться слідча дія огляд місця події в АДРЕСА_5 за участі понятих та підозрюваного ОСОБА_6 та слідчий повідомляє, що слідча дія відбувається огляд місця події в рамках повідомлення від 12.02.2020 року. Об`єктом огляду є транспортний засіб ЗАЗ Таврія, на кузові якого є видимі пошкодження. На лівому передньому колесі є гулі. На запитання слідчого про обставини, ОСОБА_6 повідомив, що 20.02.2020 року прибув на берег річки Тетерів, поплавати на човні. Коли вийшов на берег, до нього підійшли прикордонники та просили документи, що посвідчують особу. Він відмовився надавати документи, сів за кермо та поїхав. Під час руху почув два постріли. Приїхав в с. Лапутьки до себе додому та викликав працівників поліції. Після пояснення ОСОБА_6 , слідчий продовжив огляд автомобіля з усіх боків, оглянув вміст багажного відділення та салону автомобіля. Потім слідчий підійшов до ОСОБА_10 та розпитав у нього про обставини події, потім запросив капітана ОСОБА_11 , якого також розпитував про обставини події. Після чого запис переривається і продовжується на березі річки Тетерів в 4-х кілометрах від с. Лапутьки. На це місце вказав учасник слідчої дії. В даному місці слідчим виявлено сліди від автомобіля ЗАЗ Таврія, напрямок руху, сліди боротьби і взуття. Потім слідчий запитує у ОСОБА_18 про місце та про обставини. На що він відповідає, що приїхав на це місце половити рибу, припаркував автомобіль, вийшов на воду, повернувся, сів до автомобіля. Потім до нього підбігли прикордонники, не представляючись, вимагали документи, він не показуючи документів, сів до автомобіля та поїхав. Щодо слідів на грунті, повідомив, що сліди його та прикордонників, які там топтались. Коли від`їхав з 10 метрів почув постріли. Після цього слідчий запитує свідка ОСОБА_10 про місце, де продовжується огляд, що це за місце, що там відбувалось, на що ОСОБА_10 відповідає, що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, підійшли, попросили у водія документи, водій відмовився надавати документи, сів за кермо, почав рух, капітан ОСОБА_11 вцепився в двері, він зробив два постріли у повітря. Потім слідчий разом з свідков ОСОБА_10 підійшли на місце, де лежала гільза, яку потім помістили до спецпакету. На 1 хв. 57 сек. відео слідчий питає у Горкуші «сліди волочіння якісь ще є?». Потім на 2 хв. 24 сек. слідчий запитує у ОСОБА_10 - «оце сліди волочіння, це шо?». Потім слідчий запрошує потерпілого ОСОБА_11 , якого також запитує про місце, де проводиться огляд та про обставини, на що ОСОБА_11 повідомляє, що на цьому місці вони несли службу, побачили автомобіль, попросили водія надати документи, водій не відреагував та почав рух, оскільки водійські дверцята були відкриті, він хотів перешкодити водію, однак водій на його голосові команди не реагував та продовжив рух, і протяг його за собою, потім він відпустив двері, оскільки автомобіль набирав швидкість. На 5 хв. 49 сек. слідчий, звертаючись до ОСОБА_11 просить «покажіть місце, де вас протянув автомобіль, і сліди волочіння». Потім слідчий визначає приблизну довжину волочіння у 50 метрів. Слідча дія завершується (т. 1 а.п. 71).

Згідно протоколу огляду документів від 21.02.2020 року, слідчий ОСОБА_32 в період часу з 09 год. 50 хв. по 11 год. 20 хв. оглянув документи, отримані у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на запит № 1291, а саме: копію Розпорядження Київської ОДА № 565 від 13.10.1998 року на 1 арк; завірену копію з книги видачі зброї та боєприпасів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з журналу інструктажу з заходів безпеки персоналу підрозділу охорони кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Житомирського прикордонного загону особового складу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з журналу інструктажу з заходів безпеки персоналу підрозділу охорони кордону відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Житомирського прикордонного загону особового складу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з книги видачі зброї та боєприпасів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 », виконання заходів плану охорони державного кордону на 20/21 лютого 2020 року на 1 арк.; завірену копію з розподілу часу 20/21.02.2020 року; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15.07.2019 № 207-ОС на 1 арк.; завірену копію з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17.01.2019 № 17-ОС на 1 арк.; завірену копію з завіреної копії з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.02.2019 № 68-ОС на 1 арк.; завірену копію з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 20.08.2019 № 244-ОС на 1 арк. Під час огляду вказаних вище документів встановлено, що останні підтверджують факт перебування ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_8 , ОСОБА_50 на службі та при виконанні службових обов`язків 20 лютого 2020 року із зброєю та боєприпасами, а ОСОБА_51 додатково озброєний пістолетом "Форт 17" (т. 1 а.п. 78-81).

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 22 лютого 2020 року, слідчий ОСОБА_33 в службовому кабінеті провів огляд відео файлу під назвою MOV_0005 mp4 розміром 283.370 МВ, створеного 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв., та який був переглянутий і під час апеляційного розгляду. На записі зафільмована відкрита ділянка місцевості, на якій знаходяться три особи у формі та одна особа в цивільному одязі і автомобіль марки «ЗАЗ», на даху якого надувний човен зеленого кольору. Особа № 1 в форменному одязі говорить: «Заглушіть двигун та покажіть документи» в адресу особи в цивільному одязі, на що та відповідає: «Я відмовляюся показувати документи», після цього особа в цивільному одязі відповідає: «Відкриєш двері в автомобілі ти ляжеш», далі присутня ненормативна лексика в бік осіб у форменному одязі з боку особи в цивільному одязі. Особа № 1 каже: «Покажіть документи, покажіть документи» до особи в цивільному одязі, який весь час ходить біля автомобіля, агрессивно себе поводить відносно осіб в форменному одязі та нецензурно висловлюється. В подальшому особа № 1 в форменному одязі показує документи та представляється: « ОСОБА_52 , прикордонна смуга» в бік особи в цивільному одязі, на що особа в цивільному одязі знову починає агрессивно поводити себе та виражається ненормативною лексикою відносно особи № 1 в форменному одязі. В подальшому особа в цивільному одязі сідає у вищевказаний автомобіль, особа № 1 в форменному одязі підходить до водійських дверей та каже: «Виконайте законні вимоги. Затримайте» в бік особи в цивільному одязі, та на цьому відео призупиняється у зв`язку із закінченням трансляції (т. 1 а.п. 97-99).

З даних протоколів слідчих експериментів від 21.02.2020 року, які були проведені зі свідками ОСОБА_11 ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і відеозаписами цих слідчих дій, котрі також були переглянуті в апеляційному суді, слідує, що кожен із вказаних свідків, знаходячись біля насосної станції в АДРЕСА_1 , лише розповідає про обставини події, яка відбувалась 20.02.2020 року за їх участі та участі ОСОБА_6 , без відтворення будь-яких дій, обстановки чи обставин події на місцевості (т. 1 а.п. 85-87, 88-90, 91-93, 94-96).

Згідно, досліджених під час апеляційного розгляду, даних постанов про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20.02.2020 року, 21.02.2020 року, 22.02.2020 року, визнано речовими доказами: два металеві предмети, зовні схожі на гільзи до пістолета Форд з надписами "9х18" та "Форд 9 мм" "Р.А. " та легковий автомобіль марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 ,, які залишено на зберіганні в Іванківському ВП, і згідно квитанції № 19, спецпакети № 3586632, 3586631 з вмістом двох металевих предметів, зовні схожих на гільзи до пістолета Форд, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; документи отримані у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на запит слідчого № 1291, а саме: копію Розпорядження Київської ОДА № 565 від 13.10.1998 року на 1 арк; завірену копію з журналу інструктажу з заходів безпеки персоналу підрозділу охорони кордонну відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Житомирського прикордонного загону особливого складу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з книги видачі зброї та зброї та боєприпасів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на 2 арк.; завірену копію з витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 », виконання заходів плану охорони державного кордону на 20/21 лютого 2020 року на 1 арк.; завірену копію з розподілу часу 20/21.02.2020 року; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15.07.2019 № 207-ОС на 1 арк.; завірену копію з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17.01.2019 № 17-ОС на 1 арк.; завірену копію з завіреної копії з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.02.2019 № 68-ОС на 1 арк.; завірену копію з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 20.08.2019 № 244-ОС на 1 арк., які визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження; відеофайл під назвою MOV_0005 mp4, який визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.п. 73-75, 76, 82-84, 100-101).

Відповідно до розписки ОСОБА_6 від 20.02.2020 року, від працівників поліції він отримав: надувну лодку зеленого кольору, гумові чоботи, лодочний мотор та аккумулятор, для відповідального зберігання (т. 1 а.п. 77).

Також під час апеляційного розгляду були досліджені і дані, що характеризують особу ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 102-107, 111, 112-113).

На переконання колегії суддів сукупність вказаних доказів є недостатньою для прийняття рішення про визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 86 КПК України, допустимість доказів - це придатність їх для використання у кримінальному процесі за формою. Вимогами допустимості доказів є законність джерела, способу отримання доказів, процесуальне оформлення ходу і результатів проведення слідчих дій, належний суб`єкт, що має право проводити процесуальні дії з отримання доказів.

Жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з врахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що протокол огляду місця події від 20.02.2020 року є недопустимим доказом, оскільки така слідча дія відбулася у позапроцесуальний спосіб.

Так, відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної норм закону передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими.

Отже, хоча кримінальний процесуальний закон і дозволяє правоохоронним органам у невідкладних випадках проводити огляд місця події - житла чи іншого володіння особи, без ухвали слідчого судді, проте це не позбавляє обов`язку останній звернутися з відповідним клопотанням після проведення такої слідчої дії, зокрема відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

В наданих суду матеріалах відсутня інформація про те, що після проведення 20.02.2020 року огляду місця події - автомобіля ЗАЗ моделі 110206 уповноважена особа звернулася до слідчого судді з клопотанням в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України.

Також слід зазначити, що, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вказана норма закону передбачає використання під час таких дій спеціальних приладів, засобів, вимірювальної техніки, тощо. Проведення слідчим дій визначених ч. 7 ст. 237 КПК України, не замінюють експертного дослідження.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису до протоколу огляду місця події від 20.02.2020 року, слідчий без участі спеціаліста, неозброєним оком, без виготовлення відбитків, зліпків, застосування інших приладів, визначив, що на поверхні землі наявні сліди протектора коліс, які належать слідам протектора коліс автомобіля марки ЗАЗ «Таврія», а також визначає відстань волочіння - 50 метрів.

Вказані обставини, у відповідності до ст. 87 КПК України, вказують про недопустимість як доказу протоколу оляду місця події від 20.02.2020 року з відеозаписом до нього, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті судом до уваги.

Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді щодо недопустимості як доказу протоколу огляду відеозапису від 22.02.2020 року та самого відеозапису під назвою MOV_0005 mp4.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

За ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК україни, протягом кримінального провадження, потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

В силу вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, прокурором у судовому засіданні було долучено в якості доказу, протокол огляду відеозапису від 22.02.2020 року та відеофайл під назвою MOV_0005 mp4, створений 20.02.2020 року о 12 год. 49 хв., тривалістю 2 хвилини 11 секунд. Згідно показань, наданих ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції, зазначений відеофайл був створений (відзнятий) за допомогою мобільного телефону, який на половину є власністю свідка ОСОБА_9 , а на половину службовим.

Проте, в якій процесуальний спосіб та на якій правовій підставі слідчим здобутий цей доказ з матеріалів провадження не слідує.

Тож такий порядок отримання та надання стороною обвинувачення вказаного доказу суперечить вищенаведеним нормам закону, а отже, він отриманий не у визначений КПК України спосіб, тому суд не може посилатись на нього при ухваленні вироку.

Доводи прокурора про те, що відеозапис було долучено до повідомлення про кримінальне правопорушення колегія суддів не приймає до уваги, зважаючи на ті обставини, що в рапорті першого заступника начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " І категорії (тип Б) капітана ОСОБА_34 від 20.02.2020 року, яким він доповідав про обставини події в період з 19 на 20.02.2020 року з 04 год. до 10 год. в населеному пункті Лапутьки на березі річки Тетерів, котрий направлявся для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудлових розслідувань, така інформація відсутня і вказаний запис до рапорту не долучався (т. 1 а.п. 59), а вказаний доказ був наданий стороною обвинувачення в суді першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Що стосується протоколів проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає наступне.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Отже, слідчий експеримент є окремою слідчою дією, яка полягає у здійсненні дослідів з метою перевірки, чи могли відбутися за певних умов ті або інші події та яким саме чином, у зв'язку з чим проводять відтворення дій, обстановки, обставин певної події, інші необхідні досліди чи випробування.

Як вбачається з наявних в матеріалах кримінального провадження протоколів слідчих експериментів від 21.02.2020 року за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , суть таких слідчих дій фактично зводиться до допиту вказаних осіб, кожен із яких, знаходячись біля насосної станції в м. Горностайпіль Іванківського району Київської області, лише розповідає про обставини події, яка відбувалась 20.02.2020 року за їх участі та участі ОСОБА_6 , та на камеру демонструють в якому положені вони перебували відносно автомобіля, що не відтворює в повному обсязі усіх обставин події, що відбулася 20.02.2020 року, та не вбачається яких результатів в ході їх проведення було досягнуто.

Таким чином, протоколи слідчих експериментів від 21.02.2020 року за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 є неналежними доказами, а тому, на противагу твердженням прокурора, обгрунтовано не прийняті судом першої інстанції до уваги.

Що стосується інших доказів по справі, то вони не містять достаньо відомостей які б беззаперечно вказували на наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

Так, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000084 лише вказує на те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України та містить короткий виклад обставин.

Повідомлення про кримінальне правопорушення саме по собі не може бути доказом про вчинення кримінального правопорушення, оскільки викладені в ньому обставини підлягають перевірці (доведеню) в ході досудового розслідування.

Рапорт першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » 1 категорії (тип Б) капітана ОСОБА_11 фактично констатує вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень як завершений факт та дублюється з його показаннями, наданими в якості потерпілого.

Рапорт заступника начальника штабу - начальника відділу прикордонної служби штабу, майора ОСОБА_24 лише підтверджує факт застосування працівниками прикордонної служби заходів фізичного впливу - пристрою для відстрілу патронів з гумовою кулею.

Не містять будь яких відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_6 ні самі по собі, ні в сукупності і такі докази, як: постанови про визнання предметів речовими доказами від 20.02.2020 року, 21.02.2020 року, 22.02.2020 року; квитанція № 19 про прийняття на зберігання речових доказів; розписка ОСОБА_6 від 20.02.2020 року про те, що він отримав від працівників поліції надувну лодку, гумові чоботи, лодочний мотор та аккумулятор; розпорядження Київської ОДА від 13.10.1998 року № 565 «Про організацію роботи щодо встановлення та дотримання в АДРЕСА_1 прикордонного режиму; протокол огляду документів від 21.02.2020 року.

Показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 лише вказують на наявність конфліктної ситуції, що склалася між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , однак вони не підтверджуються в частині винуватості ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України сукупністю інших доказів.

Як зазначалось вище, з об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, характеризується активною відкритою фізичною протидією працівнику правоохоронного органу по здійсненню ним своїх службових обов`язків та вчиняється виключно з прямим умислом.

Тобто опір визначається як активна фізична протидія і його ознаками є: 1) активні дії; 2) дії винного повинні бути спрямовані на організм потерпілого із застосуванням фізичної сили; 3) вони перешкоджають виконанню потерпілим своїх функцій; 4) дії вчинені в момент виконання потерпілим своїх службових обов`язків.

Разом з тим, опір слід відрізняти від злісної непокори. Злісною непокорою, відповідальність, за яку передбачено ст. 185 КУпАП, є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за вказані дії настає за відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

Отже, проаналізувавши усі докази, які безпосередньо дослідив під час розгляду провадження, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов до вірного висновку, що дії обвинуваченого не супроводжувались опором працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, адже сам потерпілий ОСОБА_11 схопився за дверцята автомобіля в момент від`їзду ОСОБА_6 , вимагаючи виконати законні розпорядження прикордонного патруля щодо надання документів та автомобіля для огляду, а такі дії ОСОБА_6 , який, не вживаючи фізичного опору, не виконав законних вимог працівників правоохоронного органу про зупинку транспортного засобу та залишив місце перебування, перебувають поза межами об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, а належать до площини адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбавчена ст.ст. 122-2, 185, 185-10 КУпАП.

Крім того, суб'єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, характеризується прямим умислом.

Разом з тим, з показань ОСОБА_6 вбачається, що він був наляканий діями працівників прикордонної служби, яких було четверо, зі збро`єю, вони наскочили на нього зненацька, почали стріляти, прострелили колесо його автомобіля. Таким чином, є обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 покинув місце пригоди тому, що мав об`єктивні підстави побоюватися за своє життя і здоров`я, що ставить під сумнів наявність у нього прямого умислу чинити опір. При цьому ОСОБА_6 повідомив працівників поліції, що буде з ними говорити в населеному пункті при свідках, що в подальшому і відбулося.

Також відсутні докази, які б давали підстави вважати, що погрози насильством ОСОБА_6 будуть виконані, тобто є реальними. Про те, що потерпілий не сприймав погорози ОСОБА_6 як реальні вказують і його дії. Зокрема, ОСОБА_11 не припинив своїх спроб перешкодити ОСОБА_55 покинути місце пригоди, а навпаки вхопився за дверцята його машини та не відпустив їх навіть коли автомобіль рушив з місця.

Ті обставини, що в суді першої інстанції ОСОБА_6 пояснив, що 12 разів затримувався за грубе прорушення вилову водних ресурсів забороненими знаряддями лову, на що посилається в апеляційній скарзі прокурор, не є доказом винуватості у пред`явленому обвинуваченні ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України. Не свідчить про це і його поведінка в суді.

Не впливають на висновок суду щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, і ті обставини, що матеріали провадження не містять відомостей, що подія сталася на земельній ділянці, яка, лише за його ж твердженнями, належить ОСОБА_6 .

А відтак, за відсутності даних, які б беззаперечно доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, виключно такі твердження сторони обвинувачення не дають підстав для скасування ухваленого вироку.

Що стосується доводів прокурора про те, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 були допитані в суді першої інстанції з порушенням вимог КПК України, то на вимогу сторони обвинувачення вказані свідки були допитані в суді апеляційної інстанції. При цьому їх показання є аналогічними тим, які були надані ними в суді першої інстанції.

Також, всупереч доводів апеляційної скарги прокурора, судом першої інстанції було дотримано вимог КПК України щодо порядку дослідження доказів та строків призначення справи до розгляду.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання прокурора на порушення судом порядку роз'яснення відводу.

Що стосується інших порушень, на які посилається прокурор, то вони не є тими істотними порушеннями вимог КПК України, які дають підстави для скасування виправдувального вироку суду.

Отже, виправдувальний вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України, а викладені в ньому висновки суду щодо невинуватості ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні є обґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду провадження судом першої інстанції, які могли би вплинути на правильність висновків суду або б мали наслідком безумовне скасування вироку, колегією суддів не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, підстав для скасування виправдувального вироку та постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 , про що просив прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому вона задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у проваджені залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 13 липня 2020 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3