Справа № 346/6234/24
Провадження № 1-кс/346/1109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

заявниці ОСОБА_4

особа, згідно якої розглядається клопотання ОСОБА_5

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_4 , у порядку ч. 2 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 року ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою, у порядку ч. 2 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України. Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 , 1985 року народження, є громадянином України, є віруючим, послідовником віровчення Релігійної громади «Міжнародного Товариства Свідомості Крішни». Наразі, ОСОБА_5 , незаконно утримується озброєними людьми у військових одностроях (фактично тримається під вартою) у приміщенні військової частини НОМЕР_1 гірсько-штурмової бригади, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Наполягає на тому, що ОСОБА_5 , проти своєї волі тримається під вартою озброєних людей. Жодних документів він не підписував, від проходження ВЛК відмовляється, на підставі ч. 3 ст. 28 Конституції України. А на його вимогу щодо обов`язкової присутності адвоката під час складання процесуальних документів, для надання безоплатної правової допомоги, так само як і про присутність законних представників і захисників прав, йому грубо відмовляють. Також, з наданих ним свідчень у ході телефонної розмови до нього застосовують силу та погрожували, заставляли підписувати документи під дулом пістолету. Тому, просить зобов`язати керівника військової частини НОМЕР_1 гірсько-штурмової бригади, під вартою якого тримається ОСОБА_5 , негайно звільнити та доставити до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, та звільнити позбавлену свободи людину, ОСОБА_5 , якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця людина, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення людини свободи.

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала.

Особа, відносно якої розглядається заява, ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що він був затриманий 14.11.2024 року працівниками поліції і ТЦК у м. Івано-Франківськ та був доставлений у ТЦК у м. Верховина. Там на нього здійснювали тиск та погрожували фізичним насильством, щоб він підписав документи. Жодних документів він не підписував, вважає, що його утримують незаконно.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив та пояснив, що ОСОБА_5 призваний по мобілізації. Не встановлено жодних фактів протиправної поведінки відносно нього.

Заслухавши учасників, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Виходячи із вищезазначених положень законодавства розгляду у порядку ст. 206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Заявниця у поданій заяві вказує на незаконне затримання Військовою частиною А426710 гірсько-штурмової бригади.

Судом встановлено, що відповідно до копії Витягу із наказу № 329 від 18.11.2024 року, командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині), вважається таким, що прибув до пункту постійної дислокації м. Коломия: військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_5 , солдата резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.11.2024 року, зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, з 19.11.2024 року зараховано на котлове забезпечення та вважається таким, що з 18.11.2024 року, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановлено перший тарифний розряд, з посадовим окладом за посадою 2 470 грн., на місяць. З 18.11.2024 року, вирішено виплачувати оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та посадовий оклад. З 18.11.2024 року, вирішено виплачувати надбавку за особливості проходження служби згідно наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 у розмірі 100 % від посадового окладу, окладу за військове звання, надбавку за вислугу років. З 18.11.2024 року, вирішено виплачувати щомісячну премію у розмірі 650 % , ВОС 790037А. На підставі: Указу Президента України від 24.02.2022 року № 642022 «Про введення воєнного стану в Україні», поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.11.2024 року № 3/1/6452 (а.с. 9).

Також, 20.11.2024 року від військової частини НОМЕР_2 поступило заперечення на заяву про ймовірне незаконне утримання ОСОБА_5 , у приміщенні військової частини НОМЕР_2 , у якому посилаються на те, що ОСОБА_5 , призваний за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 від 18.11.2024 року (наказ командира НОМЕР_2 № 329 по стройовій частині 18.11.2024 року), на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 року № 3/1/6452. В ході зарахування до списків особового складу ОСОБА_5 , військовою частиною НОМЕР_2 було взято в якості підстави для зарахування надані ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні документи: Військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.11.2024 року; довідку військово-лікарської комісії № 259/4/1775 від 15.11.2024 року; картку обстеження та медичного огляду та результати вивчення за методикою БОО «Адаптивність-200»; акт №3/1/6428 від 15.11.2024 року про відмову від підпису власника військового квитка НОМЕР_3 , картки обстеження та медичного огляду, довідки №259/4/1775 військово-лікарської комісії копію Довідки про належність до релігійної організації №01/1/24 від 16.11.2024 року (додається); поіменний список №3/1/6452 від 18.11.2024 року; картку професійно-психологічного відбору кандидата від 15.11.2024 року; копії витягів документів (паспорта громадянина України, РНОКПП, посвідчення водія з Єдиного порталу державних послуг «Дія»); копію Довідки №01/1/24 від 16.11.2024 року про належність до релігійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (м. Львів). За результатами отриманих документів та проведеного вивчення мобілізованого особового складу Комісія з вивчення новоприбулого особового складу військової частини НОМЕР_2 дійшла висновку про доцільність зараховування ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , оскільки: жоден із наданих документів не надає ОСОБА_7 прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації чи підтвердження неможливості ОСОБА_6 проходити військову службу. Відмова від підписання ряду вищевказаних документів лиш вказує на порушення ОСОБА_8 норм чинного законодавства України щодо обов?язків громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України. Законодавство України надає право на альтернативну не військову службу підчас призову на строкову службу за релігійними переконаннями відповідно до Конституції України та Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу». Стаття 35 Конституції України закріплює свободу віросповідання, яка включає право людини на звільнення від обов?язкової військової служби, якщо це суперечить її релігійним переконанням. Альтернативна служба в цьому випадку є механізмом, що дозволяє виконати конституційний обов?язок громадянина, не порушуючи його релігійних поглядів. Закон України «Про альтернативну (невійськову) службу» визначає чіткі підстави для надання такого права, зокрема для віруючих, які належать до релігійних організацій, що забороняють своїм послідовникам брати участь у військових діях. Однак під час воєнного стану, який діє в Україні з 2022 року, процеси мобілізації та відстрочки значно відрізняються. Особи, які бажають проходити альтернативну службу з релігійних міркувань за чинними нормами, що стосуються альтернативної служби в мирний час за призовом на строкову службу, не можуть отримати відстрочку, а вказані законодавчі норми не можуть бути законно застосовані в умовах функціонування держави в умовах війни. Отримання відстрочки від мобілізації в період дії військового стану регулює ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанова Кабінету міністрів України №560, а конкретно перелік підстав визначений статтею 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і серед переліку підстав значиться лише інші підстави. Стаття 35 Конституції України не тільки декларує право на свободу світогляду і віросповідання, а й зазначає, що ніхто не може бути увільнений від своїх обов?язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. З огляду на вищезазначене, ОСОБА_9 не має законних підстав невиконання військового обов?язку у зв?язку із релігійним переконанням. Додатково повідомляють, що на території військової частини НОМЕР_2 щодо ОСОБА_6 не застосовувались засоби силового впливу чи насильства, в тому числі погроз та примусу із застосуванням зброї щодо ОСОБА_6 не застосовувалось. Військова частина НОМЕР_2 не є виправно-трудовою установою, відповідно військовослужбовці не утримуються під вартою та не позбавляються свободи. Однак слід зазначити, що військова частина НОМЕР_2 , як і інші військові частини, є військовим об?єктом із спеціальним режимом, що серед іншого, включає в себе контрольно-пропускні пункти (варта яких - озброєна). Разом з тим, ОСОБА_9 з 15.11.2024 року є військовослужбовцем, на якого розповсюджуються всі права та обов?язки передбачені чинним законодавством України.

Суд доходить висновку, що у даному випадку має місце незгода ОСОБА_4 , з діями уповноважених осіб, пов`язаними з призовом на військову службу по мобілізації.

ОСОБА_5 відповідно до копії Витягу із наказу № 329 від 18.11.2024 року, командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині), вважається таким, що прибув до пункту постійної дислокації м. Коломия: військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тому суд доходить висновку, що ОСОБА_5 , не є затриманою особою у розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що підстав для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення клопотання відсутні.

З огляду на встановлені обставини та вимоги закону, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , у порядку ч. 2 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1