Справа № 301/2758/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження №0000268 від 08.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження: с. Загаття, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , з початковою освітою, непрацюючої, одруженої, маючої на утриманні 7 дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

28 травня 2021 ОСОБА_3 , у робочий час, знаходячись в приміщенні службового кабінету № 1 відділу соціального захисту населення Іршавської міської ради, що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в обману працівників управління соціального захисту населення Іршавської РДА, шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказавши при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» № 608 та при заповненні декларації від 28.05.2021 «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів соціальної допомоги», які містили завідомо неправдиві відомості, а саме те, що вона проживає та виховує своїх сімох дітей, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 сама, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 проживає і веде спільне господарство та виховує малолітніх дітей з їхнім біологічним батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з травня 2021 року по теперішній час. Дана обставина стала підставою для нарахування соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, зокрема ОСОБА_3 незаконно отримала в період з 01.05.2021 по 30.10.2021 року, державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим самим спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 22 701,10 грн. Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім цього, 12.11.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешканка АДРЕСА_1 , у робочий час, знаходячись біля приміщення Управління соціального захисту населення Іршавської РДА, що за адресою: АДРЕСА_4 , з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в обману працівників управління соціального захисту населення Іршавської міської ради, шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказавши при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» № 1962 та при заповненні декларації від 12.11.2021 «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів соціальної допомоги», які містили завідомо неправдиві відомості, а саме те, що вона проживає та виховує своїх сімох дітей, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 сама, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 проживає і веде спільне господарство та виховує малолітніх дітей з їхнім біологічним батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з травня 2021 року по теперішній час. Дана обставина стала підставою для нарахування соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, зокрема ОСОБА_3 незаконно отримала в період з 01.11.2021 по 30.04.2022 року, державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим самим спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 9 353,04 грн. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину та фактичні обставини справи визнала повністю та суду показала, що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, підтвердила, що дійсно в 2021 році, точної дати не пам`ятає, зверталась до управління праці та соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації з заявами для отримання соціальної допомоги на дітей і те, що в заявах зазначала завідомо неправдиві відомості. Щиро розкаюється у вчиненому, шкоду відшкодувала частково, цивільний позов визнає повністю, обіцяє відшкодувати матеріальну шкоду та більше не вчиняти кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просить суд, при винесені вироку, взяти до уваги, що на утриманні обвинуваченої перебувають семеро дітей, щире каяття обвинуваченої, та те, що обвинувачена частково відшкодувала матеріальну шкоду та обіцяє в подальшому відшкодувати її в повному обсязі.

Представник потерпілої особи ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, крім цього просить задовільнити цивільний позов в повному обсязі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України. ЇЇ дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, оскільки вона вчинила кримінальні правопорушення, а саме за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство); ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченій, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченій, при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які за класифікацією ст.12 КК України за ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином, за ч. 1 ст.190 КК України є кримінальним проступком. Дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка має постійне місце проживання, одружена, має на утриманні семеро дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженої і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити покарання за правилами ст. 70 КК України.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства. При цьому суд враховує те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вину у скоєному визнала, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, суд вважає, що відносно неї можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з вимогами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 визнали позов, не заперечили проти його задоволення.

Статтею 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже згідно принципу диспозитивності суд розглядає цивільний позов у межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Речові докази, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70 КК України, ст.ст.129, 368 371, 374, 376, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеної міри покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь Держави в особі Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області (), матеріальну шкоду в сумі 27054 (двадцять сім тисяч п`ятдесят чотири) грн 14 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1