Справа № 454/1552/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника відділу у справах дітей Червоноградської міської ради Львівської області ОСОБА_9 ,

представника сектору ювенальної первенції ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СВ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 22.03.2024р., до неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Борятин, Сокальського району, Львівської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 9-го класу Острівського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок», раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_4 , 19.03.2024р. близько 12.05год., знаходячись біля кабінету №62 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока малолітньому ОСОБА_7 .

Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 умисно спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, зламу кісток лівої очниці, періорбітальної гематоми зліва ,які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України. В період інкримінованих йому дій він не досяг 16 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

За згодою сторін згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи по даному провадженні допитом неповнолітнього ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих даних його особи. ОСОБА_4 та його законному представнику роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд його матері ОСОБА_5 строком на один рік.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив, що 19.03.2024р. біля 12.00год. перебував в приміщенні Острівського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок», де він навчається у 9 класі. В цей час у нього виник раптовий конфлікт із ОСОБА_12 в ході якого він наніс останньому удар кулаком в обличчя, а саме в область лівого ока. Повідомив, що у вчиненому щиро кається. Щодо застосування примусових заходів виховного характеру не заперечив.

Законний представник неповнолітнього не заперечила щодо передачі їй під нагляд сина.

Захисник клопотання підтримав, просив задовольнити.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання, а саме застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Представник сектору ювенальної превенції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області та представник відділу у справах дітей Червоноградської міської ради клопотання підтримали, не заперечили щодо застосування до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Таким чином вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого є доведеною.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України є не тяжким злочином.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Суд, ухвалюючи судове рішення у цій справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, він та його законний представник дали згоду на застосуванням примусового заходу виховного характеру, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд його матері, яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.2 ст. 97, ч.2 ст. 105 КК України, ст. ст.497 ,498, 499, 501 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд його матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1