Провадження № 1-кс/201/4521/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого в ОВС-криміналіста СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002938 від 12.09.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0002938 від 12.09.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання завдань представника іноземної організації співробітника ФСБ РФ ОСОБА_5 , громадянин України ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, чи інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, починаючи із початку вересня 2024 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена), перебуваючи на території Покровського району Донецької області, збирав інформацію про місця розташування, дислокації, рух, переміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та за допомогою власного мобільного телефону використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований на номер НОМЕР_1 , передавати її співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_5 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_7 », ім`я користувача « ОСОБА_8 ».

16.10.2024 під час затримання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено:

1) мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 13 Pro» ( НОМЕР_3 RA68G), ІMEI 1: НОМЕР_4 , ІMEI 2: НОМЕР_5 , м.т. НОМЕР_1 ;

2) мобільний телефон марки POCO, моделі С65 (2310FPCA4G), IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 .

Під час огляду вище вказаних мобільних телефонів встановлено, що вони містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

16.10.2024 вище наведені мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002938 від 12.09.2024.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч.5 ст.237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучені 16.10.2024 в ході досудового розслідування предмети, необхідно накласти арешт.

За таких обставин, вказані вище предмети, можуть мати по кримінальному провадженню значення речових доказів, оскільки є предметами та засобами кримінального правопорушення, та можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказані предмети знаходяться у службовому приміщенні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0002938 від 12.09.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

16.10.2024 під час затримання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено:

1) мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 13 Pro» ( НОМЕР_3 RA68G), ІMEI 1: НОМЕР_4 , ІMEI 2: НОМЕР_5 , м.т. НОМЕР_1 ;

2) мобільний телефон марки POCO, моделі С65 (2310FPCA4G), IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 . 16.10.2024 постановою слідчого вище наведені мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002938 від 12.09.2024.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0002938 від 12.09.2024 року на предмети, які вилучено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002938 від 12.09.2024, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 13 Pro» ( НОМЕР_3 RA68G), ІMEI 1: НОМЕР_4 , ІMEI 2: НОМЕР_5 , м.т. НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки POCO, моделі С65 (2310FPCA4G), IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1