ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1166/24 Справа № 173/1330/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00030 від 17 січня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Токмак Запорізької

області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 днів з 17 травня 2024 року до 18.00 години 13 липня 2024 року, заборонивши йому з 22.00 години до 06.00 години залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду, та поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду, із встановленою періодичністю за їх викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, але не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. На переконання слідчого судді, прокурором не було доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки останній залишив місце вчинення кримінального правопорушення та вжив заходів щодо приховування слідів ДТП, а саме замінив пошкоджені зовнішні елементи автомобіля. Зазначає, що тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на наявний суспільний інтерес.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 18.00 години 13 липня 2024 року, заборонивши йому з 22.00 години до 06.00 години залишати місце свого постійного проживання з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00030 від 17 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

22 квітня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду та вилучення речей трупу ОСОБА_14 від 19 січня 2024 року, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_13 від 23 січня 2024 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , висновком експертизи технічного стану автомобіля №СЕ-19/104-24/3429-ІТ від 25 січня 2024 року, висновком судової-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/5951-ТР від 16 лютого 2024 року, висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/10905-ТР від 13 березня 2024 року, висновком судово-медичної експертизи №15-Е від 29 січня 2024 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи №15-Е-Д від 23 лютого 2024 року, висновком комісійної судово-медичної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи №144 від 09 квітня 2024 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років, недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не одружений, працює не офіційно та прийшов до висновку, що доцільно обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки прокурором не було доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та вжив заходів щодо приховування слідів ДТП, а саме замінив пошкоджені зовнішні елементи автомобіля мають місце, разом з тим, стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що з моменту встановлення причетності особи ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення останній вчиняв будь-які дії, спрямовані на уникнення від відповідальності, чи вчинків, які б свідчили про затягування ним процесуальних дій, здійснюваних органом досудового розслідування, чи судового розгляду.

При цьому, слід зазначити, що підозрюваний раніше не судимий, самостійно з`являється до поліції за викликом та надає слідчому покази.

Вищевикладені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать про маловірогідність можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги враховує принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішені ЕСПЛ «Летельє проти Франції» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та відносно ОСОБА_8 було складено обвинувальний акт за ч.2 ст.286 КК України, який було направлено до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4