Справа № 286/3446/24
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №000284 від 03.08.2024 , -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна та просить накласти арешт на трактор марки «Т22РК», без реєстраційного номера, який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 та використовувався під час вчинення кримінального правопорушення, являється знаряддям злочину та зберігає на собі його сліди, шляхом тимчасового позбавлення права на відчудження, розпорядження і користування ним, залишивши на відповідальне зберігання у відділенні поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, мотивуючи тим, що 02.08.2024 на земельній ділянці, яка розташована в кварталі №65 виділу №2 Недашківського лісництва ДП «Малинський лісгосп АПК» поблизу с. Пиріжки Коростенського району Житомирської області, виявлено незаконну порубку 33 дерев породи «вільха».

03.08.2024 слідчим відділенням відділення поліції №1 Коростенського РУГ ГУНП в Житомирській області відомості по даному факту було внесено до ЄРДР за ч.1 ст.246 КК України. 07.08.2024 склад кримінального правопорушення було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 246 на ч. 3 ст. 246 КК України.

02.09.2024 заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 доручено подальше проведення досудового розслідування кримінального провадження за №0000284 від 03.08.2024 слідчому відділенню відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Пиріжки Коростенського району, на належному йому тракторі марки «Т22РК» перевозив деревину з місця порубки.

05.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області №283/1915/24 від 06.08.2024 в домоволодінні по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було вилучено трактор марки «Т22РК», належний останньому, який було доставлено до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

З метою належного збереження речового доказу - трактора марки «Т22РК», а також з врахування того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, виникає необхідність у його арешті.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав, і просить його задовольнити.

Власник майна просить не позбавляти його можливості використовувати трактор, так як на ньому на даний час все господарство його сім`ї тримається. Осінь, йде збір врожаю. Багато картоплі, яку треба перевозити. При необхідності він буде трактор надавати. Деревину погодився перевозити на прохання бувшого сільського голови. Останній пояснив, що це деревина з його земельного паю.

Вислухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

03.08.2024 відомості про те, що 02.08.2024 на земельній ділянці, яка розташована в кварталі №65 виділу №2 Недашківського лісництва ДП «Малинський лісгосп АПК» поблизу с. Пиріжки Коростенського району Житомирської області, виявлено незаконну порубку 33 дерев породи «вільха», було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копія протоколу обшуку від 05.09.2024 свідчить, що в ході проведення обшуку в домоволодінні по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було вилучено трактор марки «Т22РК», належний останньому, який було доставлено до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

При накладенні арешту повинні враховуватись одночасно його мета і підстави (ст.170 КПК України) та інші передбачені законом обставини (ст.173 КПК України).

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є, зокрема, тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ст. 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Постановою слідчого від 05.09.2024 вилучений під час обшуку трактор марки «Т22РК» було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000284 та залишено на відповідальне зберігання у відділі поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до договору купівлі-продажу №00229/151117/23-287 від 15.11.2017 та товарного чеку №б/н від 15.11.2017 ОСОБА_4 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агромаштрейд» придбав трактор марки «Т-22» за 94000 гривень.

Статтями 7,16 КПК України закріплено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ст.41 Конституції України законодавець закріпив, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В постановах Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Оцінюючи наявність підстав для накладення арешту в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя з врахуванням досліджених матеріалів, долучених до клопотання, приходить до висновку, що слідчим доведено, що трактор марки «Т22РК», без реєстраційного номера, який вилучений 5 вересня 2024 року під час обшуку в домоволодінні по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , є знаряддям скоєння злочину та відповідно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення; відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на нього, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. Проте, враховуючи положення ч.11 ст.170, ч.4 ст. 173 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника та з метою недопущення надмірного обмеження правомірного вільного володіння та користування майном при відсутності доказів про необхідність протилежного, та при цьому з метою недопущення зникнення, знищення майна під час проведення досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про передачу його на відповідальне зберігання законному власнику та відповідно до висновку про часткове задоволення клопотання, що за встановлених обставин не вплине на дієвість та об`єктивність розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на трактор марки «Т22РК», без реєстраційного номера, який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчудження та розпорядження, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1