Провадження №1-кп/127/306/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Муровані Курилівці, Вінницької області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно працевлаштованого на посаді водія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000042 від 27.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 близько 12 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи у тверезому вигляді, керуючи технічно-справним автобусом «БОГДАН А-09201», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській у м. Вінниці, поблизу буд. №154, під час виконання маневру розвороту, не був достатньо уважним, так як спілкувався із пасажиром ОСОБА_9 , перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на ліву смугу зустрічного руху, де не надав дорогу мотоциклу «KAWASAKI ER-6N», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці події, а неповнолітня пасажирка його мотоцикла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 28.03.2023 №172 у ОСОБА_10 виявлено сполучну травму тіла: відкриту черепно-мозкову травму (множинні садна голови, синець та рану голови, переломи кісток склепіння та основи черепа, набряк речовини головного мозку); закриту тупу травму грудей та живота (забій середостіння, забої обох легень, розриви обох легень з формуванням двобічного гемотораксу, розрив устя аорти з формуванням гемоперикарду, розриви печінки з формуванням гемоперитонеуму, забій селезінки, забій сечового міхура); закритий багатоуламковий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків; рану лівої гомілки. Виявлена сполучна травма тіла у ОСОБА_10 утворилася від дії твердих тупих предметів, що діяли зі значною силою, можливо 27.02.2023 при дорожньо-транспортній пригоді, як про те вказано в постанові. Виявлені ушкодження у ОСОБА_10 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та стоять в причинному зв`язку з настанням смерті. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23.10.2023 №762/763 відповідно до наданих медичних документів у ОСОБА_6 під час стаціонарного лікування у КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» з 27.02.2023 по 28.03.2023 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «Відкрита черепно-мозкова травма. Субарахноїдальний крововилив зліва. Набряк обох гемісфер головного мозку. Вертикальний лінійний перелом потиличної кістки справа з розповсюдженням перелому через задню черепну ямку та скат справа, перелом правої пірамідки з розповсюдженням перелому на тіло основної кістки далі на задню та верхню стінку решітчастої кістки справа на задню та передню стінки лобної пазухи справа. Забої паренхіми обох легень у верхній долі правої легені та нижніх долях обох легень. Компресійні переломи тіл Th 6-7 хребців 1-2 ст, перелом основи дужки Th7 хребця справа, перелом поперечних відростків Tt 6,7 хребців справа, гематому паравертебральних м`яких тканин на рівні Th 6,7 хребців». Вказані тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи 27.02.2023, за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа являлася небезпечною для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 10.03.2023 №СЕ-19/102-23/4177-ІТ у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автобуса «Богдан-А09201», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автобуса, до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу від 10.03.2023 №СЕ-19/102-23/4176-ІТ у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового мотоцикла «KAWASAKI ER-6N», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент експертного огляду, ознак, які б свідчили про невідповідність вимогам п. 31.4 Правил дорожнього руху, не виявлено та несправностей, які могли виникнути та впливати на можливий некерований рух чи керованість даного мотоцикла, до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Відповідно до висновків автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи від 18.07.2023 №СЕ-19/102-23/12668-ІТ та автотехнічної експертизи від 12.02.2024 №СЕ-19/102-24/2622-ІТ зіткнення мотоцикла «KAWASAKI ER-6N», д.н.з. НОМЕР_2 , та автобуса « НОМЕР_4 », д.н.з. НОМЕР_3 , сталося на проїзній частині вул. Київська в м. Вінниці, в межах лівої смуги руху в напрямку центру м. Вінниці. В заданій дорожній обстановці дії водія автобуса «Богдан-А09201», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , з технічної точки зору, регламентувалися вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення з мотоциклом «KAWASAKI ER-6N», у водія ОСОБА_4 , з технічної точки зору, полягала у виконанні ним вимог п. 10.1 ПДР, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно з якими:

- п. 2.3 (б) - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди настанням смерті ОСОБА_10 та спричиненням ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що в денний час доби 27.02.2023 рухався за кермом автобуса «Богдан» по вул. Київський, відволікся на розмову з іншим водієм, не помітив мотоцикл та під час здійснення повороту відчув удар у свій транспортний засіб. Після чого, вийшов з автобуса та надавав допомогу постраждалим. Про вчинене шкодує, завдану потерпілим шкоду відшкодував, просив суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм, що є основним джерелом доходу для забезпечення сім`ї.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обставин дорожньо-транспортної пригоди вона не пам`ятає, однак зазначила, що близько одного місяця після події перебувала у лікарні.

Законний представник ОСОБА_7 повідомила, що донька близько місяця перебувала у лікарні, вона була змушена залишити роботу, щоб доглядати за нею. Також зазначила, що дійшли згоди з обвинуваченим з приводу відшкодування шкоди, просила суд не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.

З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілої, законного представника потерпілої, дослідження витягу з кримінального провадження №0000042 від 27.02.2023, №0000218 від 02.10.2023 (т.1 а.с. 162, 163, 180), протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 27.02.2023 (т.1 а.с. 182-198), протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01373-00133-23 (т.1 а.с. 199), постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 27.02.2023, від 28.02.2023 (т.1 а.с. 203, 204, 214, 215), клопотання про арешт майна від 27.02.2023 (т.1 а.с. 205-207), ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту на майно від 02.03.2023 (т.1 а.с. 208, 209), протоколу огляду предмету від 28.02.2023 (т.1 а.с. 211-213), постанови про призначення судово-медичної експертизи від 27.02.2023, від 25.09.2023 (т.1 а.с. 216, 217, 229, 230), висновку експерта №172 від 28.03.2023 (т.1 а.с. 218-220), клопотання про тимчасовий доступ до документів від 04.07.2023 (т.1 а.с. 221-223), ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про тимчасовий доступ до речей і документів від 15.08.2023 (т.1 а.с. 224, 225), протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.09.2023 (т.1 а.с. 226-228), висновку експерта №762/763 від 23.10.2023 (т.1 а.с. 233-236), постанови про призначення експертизи технічного стану транспортного засобу від 01.03.2023 (т.1 а.с. 237, 238, 247, 248), висновку експерта №СЕ-19/102-23/4177-ІТ від 10.03.2023 (т.1 а.с. 242-246), висновку експерта №СЕ-19/102-23/4176-ІТ від 10.03.2023 (т.2 а.с. 3-7), постанови про призначення судової фототехнічної експертизи від 03.03.2023 (т.2 а.с. 8, 9), висновку експерта №СЕ-19/102-23/4433-ФП від 21.04.2023 (т.2 а.с. 13-19), постанови про призначення судової автотехнічної експертизи від 11.07.2023, від 09.02.2024 (т.2 а.с. 20-23, 97), висновку експерта №СЕ-19/102-23/12668-ІТ від 18.07.2023 (т.2 а.с. 27-33), постанови про залучення представника неповнолітнього від 15.03.2023 (т.2 а.с. 58, 59), протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2023 (т.2 а.с. 63-67), постанови про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні від 23.01.2024 (т.2 а.с. 72-74), протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2024 (т.2 а.с. 87-92), протоколу огляду транспортного засобу від 26.02.2024 (т.2 а.с. 93-96), висновку експерта №СЕ-19/102-24/2622-ІТ від 12.02.2024 (т.2 а.с. 101-104), заяви про залучення до провадження як потерпілого від 14.02.2024 (т.2 а.с. 105, 106), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.2 а.с. 34, 35), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 50), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с. 37, 39, 41, 43), під час вчинення кримінального правопорушення перебував в тверезому стані (т.1 а.с. 202), офіційно працевлаштований в ФОП ОСОБА_11 на посаді водія з 2022 року (т.2 а.с. 52-55), за місцем роботи характеризується позитивно (т.2 а.с. 51), відшкодування шкоди завданої потерпілим (т.2 а.с. 109, 143).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, добровільне відшкодування завданої шкоди та визнання ним вини, а також позицію потерпілих з приводу міри покарання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, а також із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Вирішуючи питання про доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання судом враховано думку потерпілих, а також обставини справи в їх сукупності, у тому числі й ті, що характеризують особу обвинуваченого та інші обставини, які мають суттєве значення.

Зокрема, відповідно до довідки про підтвердження місця роботи, трудового договору від 23.07.2022, додаткової угоди від 01.02.2023, повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_4 працює водієм автотранспортних засобів з 23.07.2022 по теперішній час (т.2 а.с. 52-55).

Згідно характеристики за період перебування на посаді водія автобуса ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, як фахівець у сфері пасажирських перевезень (т.2 а.с. 51).

Таким чином, суд приходить до висновку, про недоцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами позбавить обвинуваченого можливості заробляти кошти та поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, оскільки обвинувачений працює на посаді водія, що є основним видом його трудової діяльності.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз (т.1 а.с. 241, т.2 а.с. 2, 12, 26, 100), оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

По даному кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_6 заявлено позов до ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а саме, 16000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 16782,14 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

В судове засідання представник цивільного відповідача ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі за безпідставністю, необґрунтованістю та передчасністю заявлених вимог. Зокрема, до позовної заяви не надані документи, які б були підтвердженні відповідним закладом охорони здоров`я в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. З приводу відшкодування моральної шкоди, зазначив, що вона розрахована з порушенням вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Дослідивши та оцінивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи в частині відшкодування майнової та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За правилами вищевказаного закону страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Так, судом достовірно встановлено, що транспортний засіб марки «БОГДАН А-09201», реєстраційним номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , застрахований, що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-213177473, який укладений 01.02.2023 між ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» та ОСОБА_11 .

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Як було встановлено судом потерпілою ОСОБА_6 були понесені витрати на лікуванні у сумі 16782,14 грн. у зв`язку з отриманим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ушкодженнями. Зокрема, одразу після події вона була госпіталізована до медичного закладу де перебувала на стаціонарному лікуванні з 27.02.2023 по 28.03.2023, після чого, з 29.03.2023 терміном на три місяці перебувала на амбулаторному лікуванні. Даний період потерпілою було здійснено витрати на лікування, діагностику та медичні препарати, що підтверджується відповідними квитанціями та призначеннями лікарів (т.1 а.с. 142-144, т.2 а.с. 135-140).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» матеріальної шкоди в розмірі 16782,14 грн. заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 16000 грн., суд зазначає наступне.

Відшкодування моральної шкоди регулюється ст. 1167 ЦК України, де йдеться про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди цивільному позивачу, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини обвинуваченого, спричиненні потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, які викликали суттєві, негативні зміни у її сім`ї та у житті членів її родини.

Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`я, на думку суду має становити 839,10 грн., що відповідає 5% від загальної суми понесених витрат на лікування, в решті позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 61, 100, 124, 126, 127, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в загальній сумі 8878,40 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/5587/23 від 02.03.2023 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000042, а саме:

- мотоцикл Kawasaki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили повернути власнику;

- автобус марки БОГДАН А-09201, н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 ;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ;

- DVD-R диск VIDEX з відеофайлом за 27.02.2023, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» задовольнити частково

Стягнути з ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілої внаслідок дорожньо транспортної пригоди у розмірі 16782,14 грн.

Стягнути з ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 839,10 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1