№ 207/4249/24
№ 1-кп/207/356/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000630 від 25.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 20.08.2024 обрано запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ухвалення вироку у справі, але не більше ніж до 18 жовтня 2024 року.

03.10.2024 у судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наступним ризикам, а саме:

- переховуватися від суду: обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного офіційного місця роботи, тобто у пошуках якої він може змінити місце свого мешкання, переїхати до іншої області; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти чужої власності, що вказує на недотримання ним чинного законодавства та суспільних норм поведінки та моралі; існує ризик того, що він у подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин. Окрім цього, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин, оскільки покарання може передбачити позбавлення волі терміном від семи до десяти років;

- вчинити інше кримінальне правопорушення: обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та заробітку, джерела доходу, що вказує на те, що він й у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення: ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може на них впливати з метою схилити змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки йому відомо місце мешкання останніх.

Потерпілий та законний представник підтримали клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачуваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

За приписами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.4 ст.186 КК України яка є тяжким, корисливим кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, суд вважає встановленою обставину продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений офіційно не працює, власної родини, тобто міцних соціальних зв`язків не має. Вказане підвищує ризик вчинення обвинуваченим повторних корисливих кримінальних правопорушень, тому на думку суду обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, та переховуватися від суду зважаючи на тяжкість покарання яке може йому загрожувати, особливо в умовах воєнного стану.

Крім того, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість у обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може на них впливати з метою схилити змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки йому відомо місце мешкання останніх.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,182,183, 197,199,331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ухвалення вироку у справі, але не більше ніж до 29 листопада 2024 року

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1