Провадження №11-сс/801/532/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року,

якою залишено без розгляду клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

26.06.2024 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023 залишено без розгляду.

У своїх висновках слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 просить скасувати арешт на посвідчення радника голови комітету Верховної Ради України з питань боротьби із організованою злочинністю та корупцією на ім`я ОСОБА_8 № 245 від 17.11.2010.

Разом з тим, судом було встановлено, що ОСОБА_7 вже звертався з аналогічним клопотанням до Вінницького міського суду Вінницької області та за безпосередньої участі ОСОБА_7 вже було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання від 25.06.2024 (справа № 127/19080/24).

Таким чином, слідчий суддя враховуючи обставини встановлені судом, а також, що клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту є ідентичні за своїм змістом, оскільки стосуються одних і тих самих обставин та події, та нових обставин, які не були предметом розгляду в судовому засіданні заявником не вказано, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання ОСОБА_7 не підлягає повторному розгляду. А тому беручи до уваги необхідність дотримання принципу res judicata, при з`ясуванні слідчим суддею того факту, що одне й те саме клопотання подається повторно і слідчим суддею в іншій справі вже здійснювався судовий розгляд аналогічного клопотання, у задоволенні якого відмовлено, вказане може бути підставою для залишення клопотання без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 за наявності підстав, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024, через відсутність отримання повного тексту ухвали у встановлені законом строки, а також просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про скасування арешту на майно.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки нормами КПК не передбачено постановлення таких ухвал.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_6 просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити, вважає ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 заявником ОСОБА_7 пропущено не було, а тому вона підлягає розгляду, а також до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Встановлено, що ОСОБА_7 26.06.2024 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.08.2023 (справа № 127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказане клопотання ОСОБА_7 слідчим суддею було залишено без розгляду з тих підстав, що ОСОБА_7 вже звертався з аналогічним клопотанням до Вінницького міського суду Вінницької області та за безпосередньої участі ОСОБА_7 вже було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання від 25.06.2024 (справа № 127/19080/24).

Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Кожна людина має право розраховувати, що до неї буде застосована належна правова процедура. Відповідно до ст.8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчим суддею провадження у справі за клопотанням ОСОБА_7 від 26.06.2024 про скасування арешту на майно, не відкривалось та не призначалось до судового розгляду, особи згідно ч. 2 ст. 174 КПК України для розгляду клопотання не викликалися.

Також в матеріалах судового провадження відсутні будь-які відомості щодо повторного звернення заявника ОСОБА_7 до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023.

Проте в ході апеляційного розгляду заявник не заперечував, що дійсно уже звертався до слідчого судді з аналогічним клопотанням про скасування арешту, де ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/26112/23 йому було відмовлено у його задоволені.

Таким чином апеляційний суд враховуючи, що обмеження права на апеляційне оскарження рішення слідчого судді про скасування та/або відмову у скасуванні арешту майна в порядку ст. 174 КПК України встановлено безпосередньо на рівні кримінального процесуального закону, що узгоджується із висновками об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2024 у справі № 712/191/23, тому відмова слідчим суддею ОСОБА_7 (справа № 127/26112/23) у скасуванні арешту майна, не позбавляє його права звернутися до суду з повторним клопотанням про його скасування в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Також згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, залишення слідчим суддею без розгляду клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна з підстав, визначених ст.ст.303, 304 КПК України, на думку колегії суддів не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п.25 ст.3 КПК України учасниками кримінального провадження, зокрема є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Таким чином колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчий суддя суду першої інстанції дійшов до передчасного та помилкового висновку про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_7 , оскільки належним чином не встановив, чи ОСОБА_7 наділений правом повторно звертатись до слідчого судді з вказаним клопотанням.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу суду.

Враховуючи, що розгляд відповідного клопотання є прерогативою слідчого судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та направити матеріали за клопотанням ОСОБА_7 на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про призначення нового судового розгляду у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, в ході якого слідчому судді слід врахувати наведене вище та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни або скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4