Справа № 192/2779/24
Провадження № 1-в/192/523/24
Ухвала

Іменем України

07 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

12.07.2022 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 (років) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 був засуджений 12.07.2022Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Костянтинівського міськрайсуду Донецької області від 21.01.2019 остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12.08.2022.

Початок строку: 25.11.2022, кінець строку: 25.12.2027.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2022 в частині засудження за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, посилається на те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вказаним вироком, згідно з яким вчинив замах на крадіжку на суму 669,80 грн, що станом на 2022 рік не перевищує 2 НМДГ, тобто дане діяння декриміналізовано.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 21 січня 2019 року ОСОБА_4 був засуджений Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

12 липня 2022 року ОСОБА_4 засуджений Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно з вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2022 ОСОБА_4 22.05.2022 вчинив незакінчений замах на крадіжку майна на суму 669,80 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість майна, на викрадення якого ОСОБА_4 був вчинений замах 22 травня 2022 року, була меншою ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2022 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, а саме за незакінчений змах на викрадення 22 травня 2022 року майна на суму 669,80 грн, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цим вироком.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2022 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1