ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2929/24 Номер провадження 11-сс/814/638/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 - представника власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000087 від 18.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 майно, а саме:

-мобільний телефон Xiomi ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 ;

-бланки документів у вигляді виписок з історії хвороби, направлення на МСЕК, виписки з медичних карток, плани реабілітаційних заходів, всього на 60 арк.

в синій полімерній папці:

-медична документація на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20 арк.;

-медична документація на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 13 арк.;

-медична документація на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 15 арк.;

-медична документація на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 17 арк.

в червоній полімерній папці:

-медична документація на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 15 арк.;

-медична документація на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 10 арк.;

-медична документація на ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 6 арк.;

-медична документація на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на 4 арк.;

-медична документація на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на 11 арк.;

-прозорий файл у якому міститься медична документація на 14 арк. відносно ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та грошові кошти у сумі 20000 грн.;

-медична документація на ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на 83 арк.;

-чорнові записи на 8 арк. та блокнот із зображенням квітки 1 шт.;

-паперові упакування «Нова Пошта» у кількості 64 шт.;

-грошові кошти у сумі: 350 700 грн., 33 700 доларів США, 200 Євро,

до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Мотивуючи рішення про задоволення клопотання слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, слідчий суддя вказав, що вилучене 17 липня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 майно має суттєве значення для кримінального провадження, так як являється речовими доказами по даному кримінальному провадженні в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 - представник власника майна ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 18.07.2024 про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , вилучене 17.07.2024 під час проведення у кримінальному провадженні № 0000087 від 18.01.2024 обшуку за місцем її фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя не перевірив, чи клопотання подано та підтримано уповноваженими особами; у кримінальному провадженні дійсно здійснюється розслідування обставин, на які посилаються слідчий та прокурор; до ЄРДР за №0000087 дійсно внесено відомості про вчинення злочинів про які йдеться у клопотанні; наявна подія злочинів, про які йдеться у клопотанні; речі та документи, питання про арешт яких вирішувалось, можуть бути доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами.

Вказує, що до матеріалів клопотання про арешт майна слідчим не долучено процесуальних документів (постанов), які б дозволили слідчому судді перевірити наявність повноважень у слідчого, який звернувся з клопотанням, та у прокурора, який його погодив та приймав безпосередню участь у його розгляді.

Зазначає, що виходячи зі змісту витягу з ЄРДР неможливо встановити за яким саме фактом та відносно кого здійснюється досудове розслідування, а у витязі наведені лише кваліфікуючі ознаки відповідних злочинів.

Звертає увагу, що з 17.07.2024, тобто з моменту проведення обшуків, досудове розслідування здійснюється у відкритій формі та у такому випадку слідчий мав долучити до клопотання хоча б матеріали, на підставі яких до ЄРДР внесено відомості (матеріали оперативного підрозділу) та підтвердити, що у кримінальному провадженні № 0000087 досліджуються саме ті обставини, про які зазначено у клопотанні.

Вказує, що висновки слідчого судді про те, що у кримінальному провадженні № 0000087 здійснюється досудове розслідування відносно службових осіб міжрайонної медико-соціальної експертної комісії міста Бахмут, які упродовж 2024 року в м. Полтава, за попередньою змовою групою осіб одержують неправомірну вигоду щодо вчинення певних дій з використанням наданого їм службового становища, а саме надання груп інвалідності для уникнення осіб від мобілізації із подальшим переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами.

Зазначає, що слідчим суддею безпідставно зроблено висновки про наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення розслідуваних злочинів, тобто його висновки не підтверджуються доказами та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того вказує, що слідчим суддею безпідставно зроблено висновки про те, що майно, питання про арешт якого вирішувалось, може бути доказом у цьому кримінальному провадженні, тобто його висновки не підтверджуються доказами та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також зазначає, що судовий розгляд 29.07.2024 був неповним, оскільки розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника, тому недослідженими залишились обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції представники власника майна ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просили скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення враховано наведені положення КПК та практики Європейського Суду.

З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 січня 2024 року внесені до ЄРДР під № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню встановлено, що упродовж 2024 року в м. Полтаві службові особи Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, за попередньою змовою групою осіб одержують неправомірну вигоду щодо вчинення певних дій з використанням наданої їм службового становища, а саме отримання груп інвалідності для уникнення осіб від мобілізації із подальшим переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України за № 255 від 08 березня 2022 року Бахмутська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія має статус екстериторіальності та змінила своє місце знаходження та переїхало до м. Полтави.

Керівник Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_22 за попередньою змовою із членами МСЕК та залучивши ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 за одержану неправомірну вигоду від 15 000 грн до 200 000 грн, використовуючи службове становище надавали особам відповідну групу інвалідності.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_22 на території Полтавської області організувала злочинну схему пов`язану з отриманням документів про стан здоров`я, а саме виготовлення фіктивних довідок про інвалідність жінкам, які перебувають у шлюбі з чоловіками, що підлягають мобілізації, або ж виготовлення фіктивних довідок про інвалідність чоловіків з метою сприяння їх незаконному перетину державного кордону України (призовного віку, які підлягають мобілізації), чи продовження відповідної групи інвалідності чоловікам та жінкам, шляхом оформлення відповідних документів за неправомірну вигоду в розмірі від 3000 грн. до 200 000 грн. При цьому документи та грошові кошти передаються через поштові відділення ТОВ «Нова Пошта».

Так, на відділення ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтаві від ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 надходили поштові посилки на ім`я ОСОБА_22 із упакованими грошовими коштами, копіями паспортних документів, аркуші паперу в яких були записи осіб, яку саме групу інвалідності необхідно встановити із зазначенням суми неправомірної вигоди.

Вищевказані поштові відправлення отримувала особисто ОСОБА_22 , або ОСОБА_23 , чи ОСОБА_24 .

В подальшому складалися медичні документи про встановленні нібито групи інвалідності та особам видавалася відповідна довідка.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_25 , перебуваючи на посаді керівника одного із структурних підрозділів Бахмутської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування особисто або за допомогою ОСОБА_22 спільно із ОСОБА_23 , ОСОБА_24 за одержану неправомірну вигоду використовуючи службове становище складала відповідну медичну документацію для подальшого надання особам відповідної групу інвалідності.

Керівник Бахмутської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_22 із членами МСЕК, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 спілкувалися між собою щодо встановлення нібито групи інвалідності та про суми одержаної неправомірної вигоди за допомогою мобільних телефонів і здійснювали переписку через мобільні месенджери «Signal», «WhatsApp», «Viber» та інші.

17 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiomi ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 ; бланки документів у вигляді виписок з історії хвороби, направлення на МСЕК, виписки з медичних карток, плани реабілітаційних заходів, всього на 60 арк.; в синій полімерній папці: медична документація на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20 арк.; медична документація на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 13 арк.; медична документація на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 15 арк.; медична документація на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 17 арк.; в червоній полімерній папці: медична документація на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 15 арк.; медична документація на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 10 арк.; медична документація на ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 6 арк.; медична документація на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на 4 арк.; медична документація на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на 11 арк.; прозорий файл у якому міститься медична документація на 14 арк. відносно ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та грошові кошти у сумі 20000 грн.; медична документація на ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на 83 арк.; чорнові записи на 8 арк. та блокнот із зображенням квітки 1 шт.; паперові упакування «Нова Пошта» у к-сті 64 шт.; грошові кошти у сумі: 350 700 грн., 33 700 доларів США, 200 Євро.

Постановою слідчого від 18 липня 2024 року вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Необхідність арешту на зазначене майно слідчий мотивував тим, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а саме мобільний телефон та документи можуть містити відомості фактичних обставин вчинення злочинів, а грошові кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом та підлягають безпосередній ідентифікації із коштами, які попередньо фіксувалися під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Доводи апелянта про наявність сумнівів з приводу повноважень слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, спростовуються наданими прокурором в судовому засіданні постановами.

Відповідно до постанови т.в.о. начальника СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_28 від 28.06.2024 до слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000087 включено слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 .

Згідно з постановою першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_29 від 19.01.2024 до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000087 включено прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

З огляду на наведене, у колегії суддів відсутні сумніви у наявності повноважень у старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 звертатися із клопотанням про накладення арешту на майно до слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000087.

Крім того, прокурором надано витяги з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000087 на підтвердження того, що досудове розслідування здійснюється саме за тими фактами, що зазначені у клопотанні.

Слід також звернути увагу, що на момент апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

На користь факту існування кримінального правопорушення, що розслідується в межах даного кримінального провадження та обставин, зазначених у клопотанні слідчого, свідчить й те, що як вбачається із протоколу обшуку від 17.07.2024, за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено медичну документацію разом з грошовими коштами.

Однак жодних даних про те, з якою метою зберігалася медична документація на певних осіб, бланки документів у вигляді виписок з історії хвороб, направлення на МСЕК у ОСОБА_9 за місцем її проживання, в апеляційній скарзі не наводиться.

Тим більше, в апеляційній скарзі також не розкривається чому разом із медичною документацією зберігалися й грошові кошти, належність яких та походження не зазначено.

Не зазначено призначення паперових упакувань «Нова Пошта» у великій кількості - 64 шт.

Наведені дані дають достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно та здійснення подальшого досудового розслідування, адже вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а тому вони цілком відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та на них може бути накладений арешт.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - представника власника майна ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 липня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3