УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/822/22

Провадження № 1-кс/486/32/2024

04 липня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року обвинувачена ОСОБА_3 заявила відвід головуючій судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 436-2 КК України. В обґрунтування заяви зазначає, що 07.12.2023 року в присутності її захисника, суддя ОСОБА_4 заявила, що вона ухиляється від проходження амбулаторної судово-психіатричної експертизи, а тому суд може розглянути кримінальне провадження і без проведення зазначеної експертизи, не зважаючи на направлені до суду документи, підтверджуючих її тимчасову працездатність, що в свою чергу порушує її право на захист та свідчить про заінтересованість судді ОСОБА_4 в розгляді справи.

Крім того, суддя ОСОБА_4 не задовольняє її захисника ОСОБА_5 від 30.08.2023 року та повторного від 14.12.2023 року про зупинення кримінального провадження на час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, що також свідчить про заінтересованість судді в результатах розгляду кримінальної справи.

Дана заява про відвід судді перебувала у судді ОСОБА_6 .

Згідно з розпорядження №41 від 17.04.2024 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, дана заява про відвід судді підлягає повторному авторозподілу, оскільки суддю ОСОБА_6 відсторонено від здійснення правосуддя.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2024 року, дану заяву про відвід судді розподілено головуючому у справі судді ОСОБА_1 .

Обвинувачена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, направляла клопотання про розгляд заяви без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 344 КПК України визначено, що питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме:

- суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій (ч. 1 ст. 76 КПК України);

- суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції (ч. 2 ст. 76 КПК України);

- суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 76 КПК України);

- суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції (ч. 4 ст. 76 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно ч. 5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому статтею 35 цього Кодексу.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду), що передбачено ч. 3 ст. 81 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування своїх вимог про відвід судді ОСОБА_4 заявник посилається на те, що судя ОСОБА_4 заявила, що ОСОБА_3 ухиляється від проходження амбулаторної судово-психіатричної експертизи, а також те, що суддя ОСОБА_4 не задовольняє клопотання її захисника ОСОБА_5 від 30.08.2023 року та повторного від 14.12.2023 року про зупинення кримінального провадження на час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Так, серед інших передбачених вказаною статтею КПК України підстав для відводу судді, визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України).

Заявляючи відвід з підстав передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України заявник має обґрунтувати обставини, які можуть свідчити про упередженість судді.

У справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Проте, зазначені обвинуваченою ОСОБА_3 обставини жодним чином не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді. Доводи заявника про відвід судді ґрунтуються на її припущеннях та суб`єктивних переконаннях.

За відсутності належних та допустимих доказів, говорити про недотримання принципу неупередженості, оперуючи лише такими формальними ознаками є передчасним.

Об`єктивних даних, які б свідчили про загрозу реалізації заявником права на доступ до правосуддя, суд не вбачає.

Згідно положень статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Натомість при прийнятті рішення за поданою заявою, також слід врахувати те, що Європейський суд неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що підстави заявленого відводу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому заява обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75-82, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 436-2 КК України, відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1