ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 384/252/24

№пр. 1-кп/384/42/2024

21 серпня 2024 року с-ще Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000070 від 15 лютого 2024 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 проживає спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період із 2014 року по теперішній час, за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язаний із нею спільним побутом, виховує разом з нею чотирьох дітей, маючи при тому взаємні права та обов`язки. Разом з тим, ОСОБА_3 , маючи схильність до вживання алкогольних напоїв, починаючи з 14.09.2022 року, вирішив стати на шлях систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї стосовно своєї співмешканки - ОСОБА_9 , в межах їх сумісного місця проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 , нехтуючи честю та гідністю своєї співмешканки, у період з вересня 2022 року по 14 лютого 2024 року неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_9 домашнє насильство, у вигляді словесних образ, погроз, приниження, залякувань, в зв`язку із чим остання була змушена звертатись із заявами до поліції та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, зокрема 14.09.2022 року, 10.05.2023 року, 14.09.2023 року та, які в подальшому спрямовані до Вільшанського районного суду, де рішенням суду ОСОБА_3 визнано виним та призначено покарання у вигляді штрафів, та громадських робіт, однак останній на рішення суду не реагує та продовжує систематично вчиняти відносно ОСОБА_9 психологічне та фізичне домашнє насильство, яке виражається у висловлюванні ним на адресу співмешканки нецензурної лайки, словесних образ, погроз фізичною розправою, цькуванні, залякуванні, наклепу, завданні фізичного болю, нанесення тілесних ушкоджень, зазвичай вчиняє протиправні дії в присутності неповнолітніх дітей.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, та продовжив свої протиправні дії, спрямовані на психологічне та фізичне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 . Так 14 лютого 2024 року, приблизно о 17:00 годині, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_9 .

Невідкладно реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи той факт, що перед ним його співмешканка, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді погіршення її здоров`я, психологічного стану та якості життя, нехтуючи її честю і гідністю, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співмешканця, ображаючи та залякуючи останню, на ґрунті побутових непорозумінь, вчинив з останньою сварку, в ході якої почав висловлювати погрози на її адресу, поєднані з ненормативною лексикою, в подальшому з метою завдання фізичного болю кулаком руки наніс один удар обличчю в області правого ока, один удар кулаком руки по обличчю в області брови з права, один удар кулаком руки по голові з права в області вуха, та один удар кулаком руки по обличчю з ліва, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі правої надбрівної області, синця в ділянці внутрішнього кута правого ока, синця на задній поверхні правої вушної раковині, крововиливу в кон`юнктиві правого ока, великої підшкірної гематоми в ділянці лівої половини обличчя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 36 від 16.02.2024 року відносяться легких тілесних ушкоджень. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_9 відчувала фізичний біль, психологічний дискомфорт, побоювання за свою безпеку, зазнавши при цьому психологічного приниження, в зв`язку з чим, в подальшому, 15 лютого 2024 року була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останнього.

Отже, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії - умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_9 , що призвело до систематичних психологічних та фізичних страждань останньої, основними складовими якого є: зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах ОСОБА_9 , що перешкоджають повноцінному соціальному функціонуванню та психологічному благополуччю останньої та виникли як наслідок домашнього насильства.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Крім цього 04 березня 2024 року ОСОБА_3 о 15 годині знаходився в будинку свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чотирма спільними дітьми, та вживав спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв о 22 годині 04 березня 2024 року ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті будинку свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, покликав до себе співмешканку ОСОБА_9 , і почав вимагати щоб вона розпивала з ним спиртні напої, а коли та відмовилась, між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої, ОСОБА_9 , з метою уникнення конфлікту, вирішила вийти з будинку. Коли ОСОБА_9 вийшовши з кімнати перебувала в коридорі біля вхідних дверей до будинку, ОСОБА_3 наздогнав її та діючи умисно і цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , та реалізуючи її, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, кулаком лівої руки наніс один удар по обличчю зліва в області ока ОСОБА_9 , яка в свою чергу, уникаючи подальшого побиття, втекла з будинку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_9 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №62 від 12.03.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкожень.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

20 серпня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником та потерпілою ОСОБА_9 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України .

У відповідності до ст.ст.468, 469, 471 КПК України потерпіла та обвинувачений уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється. За умовами угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. При цьому, обвинувачений та потерпіла між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений: за ч. 1 ст.125 КК України покарання у виді 100 годин громадських робіт, за ст.126-1 КК України покарання у виді 150 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання при сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Крім цього, у даній угоді відображені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання. Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла наполягали на затвердженні угоди, вказавши що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальних правопорушеннях, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом. Прокурор у судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та кримінальним проступком.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.5 ст. 474 та п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_9 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання у виді 150 годин громадських робіт відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, до яких відноситься вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, у присутності неповнолітніх дітей,а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілою міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої між ним та потерпілою ОСОБА_9 міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченогоОСОБА_3 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 серпня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000070.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1