Справа № 539/1125/24
Провадження № 1-в/539/163/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни подання провідного інспектора Лубенського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_5 ,засудженого 08.05.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 Лубенський РВ ДУ «Центр пробації» в Полтавській області звернувся в суд з вищевказаним поданням, яке мотивовано тим, що з 13.06.2024 на обліку Відділу перебуває засуджений з випробуванням ОСОБА_5 .

Відповідно до вироку суду від 08.05.2024 засуджений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану. Вартість викраденого майна згідно вироку суду становить 1 716,67 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон). Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році 3028,00 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №0306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конститупійно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886- IX, який набрав чинності 09.08.2024 року має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі вищевикуладеного, враховуючи п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4,5 КК України, ст. 58 Конституції України, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 Лубенський РВ ДУ «Центр пробації» в Полтавській області прохав вирішити питання про приведення вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.05.2024 у відповідність до вимог закону.

Представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про залишення без розгляду та повернення вищевказаного подання у зв`язку зі смертю 21.09.2024 засудженого ОСОБА_5 та зняття його з обліку Лубенського РВ з питань пробації на підставі актового запису про смерть.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що за вказаних у заяві представника органу пробації обставин подання підлягає поверненню.

Суд, заслухавши думку прокурора, ознайомившись з матеріалами подання та заявою представника органу пробації, прийшов до висновку, що у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_5 подання органу пробації не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню до Лубенського РВ ДУ «Центр пробації» в Полтавській області без розгляду.

Керуючись ст.ст.395, 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

Подання Лубенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення ОСОБА_5 ,засудженого 08.05.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння залишити без розгляду та повернути Лубенському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги впродовж семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1