КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі: прокурора захисника ОСОБА_5 . ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0005013 від 23.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання пі вартою ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що про підозру ОСОБА_6 повідомлено у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування письмового повідомлення про підозру до Посольства Азербайджанської Республіки.

Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , 25 жовтня 2020 року виїхав за межі території України о 00:32 год., через пункт пропуску «Бориспіль-Б» на пасажирському літаку, рейсом: « НОМЕР_1 », та наразі перебуває на території Республіки Азербайджан, Абшеронського району, проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з інтегрованої електронної системи ДПС України «Аркан» та наданими документами від МВС Азербайджанської республіки, які отримані за результатами виконання вимоги в порядку ст. 93 КПК України.

В подальшому, постановою слідчого від 23 лютого 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, а строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування вживалися заходи, щодо виклику підозрюваного до органу досудового розслідування, зокрема 09 квітня 2024 року в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», опубліковано повістки про виклик гр. ОСОБА_6 для допиту як підозрюваного о 12.00 год. 15, 18, 22 квітня 2024 року.

Окрім того, 19 квітня 2024 року на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора, опубліковано повістку про виклик підозрюваного о 12.00 год. 22 квітня 2024 року, однак ОСОБА_6 на виклики слідчого не з`явився, про причини не явки слідчого, прокурора не повідомляв.

Також, 21 травня 2024 року постановою слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Наголошує на тому, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 огли може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження убачається, що СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 23 жовтня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 грудня 2020 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , та в зв`язку із неможливістю його вручення у передбачений ст. 278 КПК України спосіб, підозру скеровано до Посольства Азербайджанської Республіки (а.с. 62-64).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 25 жовтня 2020 року виїхав за територію України, через пункт пропуску «Бориспіль-D» на пасажирському літаку, рейсом «460 Київ-Станбул». На даний час підозрюваний перебуває на території Азербайджанської Республіки, Абшеронського району та проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з інтегрованої електронної системи ДПС України «Аркан» та наданими документами від МВС Азербайджанської Республіки (а.с. 81, 87).

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_6 оголошено у розшук (а.с.65-66).

09 квітня 2024 року в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для допиту, як підозрюваного на 12 год. 00 хв. 15, 18, 22 квітня 2024 року (а.с.104-107). Однак, на виклики підозрюваний не прибував.

21 травня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук (а.с.112-114).

22 травня 2024 року слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що дані про фактичне перебування на час розгляду клопотання ОСОБА_6 у міжнародному розшуку не надано. Також відсутні дані про внесення до ЄРДР відомостей про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначена ухвала суду на даний час не виконана, не втратила чинності, клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не розглянуто.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні набув статусу підозрюваної особи відповідно до вимог ст.ст. 276-279 КПК України, зокрема, складене 31 грудня 2020 року письмове повідомлення про підозру, враховуючи неможливість його вручення особисто підозрюваному,скеровано до Посольства Азербайджанської Республіки (а.с. 62-64).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного, про що виносить відповідну постанову.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 25 жовтня 2020 року виїхав за територію України, через пункт пропуску «Бориспіль-D» на пасажирському літаку, рейсом «460 Київ-Станбул». На даний час підозрюваний перебуває на території Азербайджанської Республіки, Абшеронського району та проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з інтегрованої електронної системи ДПС України «Аркан» та наданими документами від МВС Азербайджанської Республіки (а.с. 81, 87).

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_6 оголошено у розшук (а.с.65-66).

09 квітня 2024 року в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для допиту як підозрюваного на 12 год. 00 хв. 15, 18, 22 квітня 2024 року. 19 квітня 2024 року (а.с.104-107). Однак, на виклики підозрюваний не прибував.

21 травня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук (а.с.112-114).

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа оголошена в розшук, однак регламентує, що про оголошення розшуку має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

У даному конкретному випадку, колегія суддів вбачає наявність підтвердження розшуку в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Також, колегія суддів враховує існування підстав, передбачених ст. 177 КПК України для обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведено те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання колегії суддів, в даному випадку тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину сама по собі може бути достатнім мотивом для здійснення дій, направлених на переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду та зазначена позиція апеляційного суду кореспондується із практикою ЄСПЛ, який в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст. Зокрема, вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, в п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування, на виконання вимог ст. 194 та ч. 6 ст. 193 КПК України, доведено у сукупності факт набуття ОСОБА_6 у встановленому законом порядку статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні № 0005013, обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оголошення його у розшук відповідно до вимог закону. Також наявність в зазначеному провадженні ризиків, внаслідок чого існують всі законодавчі підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання наявним вище ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, не підтверджуються доказами, дослідженими під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Водночас, в зазначеному аспекті колегія суддів вважає за необхідне звернути особливу увагу на той факт, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що в даному випадку така ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0005013 від 23.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний 754/7314/24

Справа № 11-сс/824/4217/2024 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_15