Справа № 570/2/23
номер провадження 1-кп/570/86/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000470 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

30.07.2021, о 13 год. 10 хв., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки MAN 14.264, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою Н-22 «Устилуг Луцьк Рівне» на 152 км в напрямку м. Луцьк, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та допустив зіткнення з автомобілем марки RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_7 , який рухався попутно справа узбіччям, та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

-водій автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримав тілесне ушкодження, а саме закрита травми грудної клітки у вигляді перелому тіла грудини, яке по критерію тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня), відносяться до середнього ступеня тяжкості;

-транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_8 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не визнав та надав показання, що 30.07.2021 року приблизно о 13 год., він рухався у правій смузі руху в напрямку м. Луцьк по автодорозі Н-22 «Устилуг Луцьк Рівне» на транспортному засобі марки MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рухався сам без пасажирів, зі швидкістю приблизно 50 км/год, проїхавши поворот на с. Городок Рівненського району Рівненської області, помітив що позаду їхав автомобіль Renault Kangoo. Попереду рухався легковий автомобіль у його смузі руху, який увімкнув лівий поворот та зменшував швидкість руху, у зв`язку з чим він також почав зменшувати швидкість руху. В дзеркало обвинувачений бачив, що позаду рухається Renault Kangoo в його смузі руху. Автомобіль, що був попереду повністю зупинився, пропускаючи зустрічний транспорт. Реагуючи на перешкоду (автомобіль попереду), ОСОБА_8 зменшив швидкість приблизно до 30 км/год і прийняв вправо в межах своєї смуги руху. В цей час автомобіль Renault Kangoo, намагаючись здійснити випередження автомобіля MAN по правому асфальтованому узбіччю, зачепив задньою лівою частиною свого автомобіля праву частину переднього бампера автомобіля MAN, при цьому вирвав її. Після зіткнення Renault Kangoo з`їхав у правий кювет де в`їхав у дерево. Цивільні позови обвинувачений не визнав.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання, що 30.07.2021 року о 13 год. 10 хв він рухався у напрямку м. Луцьк по автодорозі Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне на транспортному засобі марки Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_2 . Автомобіль під його керуванням перед початком руху та під час нього знаходився у повністю технічно справному стані, зокрема рульова система та система гальмування працювали добре та був обладнаний відеореєстратором. В момент коли він рухався по правому краю асфальтованої частини автомобільної дороги, на яку виїхав з метою подальшої зупинки, вантажний автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , здійснив маневр, пов`язаний зі зміною напрямку руху в сторону, який відбувся практично одночасно із увімкненням сигналу правого повороту. Водій автомобіля MAN увімкнув сигнал правого повороту, не пересвідчившись у відсутності транспортного засобу на ділянці дороги, на яку планував здійснити маневр. Під час зазначеного маневру, відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті контактування правої частини переднього бамперу автомобіля MAN та задньої лівої частини автомобіля Renault Kangoo (заднє ліве крило, безпосередньо над заднім лівим колесом). Внаслідок зіткнення транспортних засобів, автомобіль Renault Kangoo відкинуло в кювет, девін в`їхав в дерево. В результаті ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень і відновленню не підлягає, а потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини. Цивільний позов про відшкодування моральної та майнової шкоди підтримав повністю.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, що 30.07.2021 року приблизно о 14 год., несучи службу на квадраті патрулювання а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 152 км у складі екіпажу «АЗОВ» 209 на службовий планшет отримали повідомлення, що сталася ДТП без травмованих. Прибувши на місце події було виявлено ДТП за участі двох транспортних засобів MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який допустив зіткнення з транспортним засобом RENAULT KАNGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , що рухався в правій від нього смузі попутного напрямку та допустив зіткнення з автомобілем MAN, внаслідок чого RENAULT KАNGOO злетів в кювет. Встановлено, що місце зіткнення знаходиться на км. 152+828м. а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне. Обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Контактування автомобілів відбулось між правою частино переднього бамперу автомобіля MAN та заднім лівим крилом автомобіля RENAULT KАNGOO. Оскільки потерпілий почував себе задовільно та від госпіталізації відмовився було складено протоколи за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, що ОСОБА_7 є її чоловіком, автомобіль Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, перебуває у власності її сина. Після ДТП, що сталася 30.07.2021, за участі її чоловіка, останній отримав тілесні ушкодження стан його здоров`я значно погіршився, а транспортний засіб зазнав значних механічних пошкоджень та відновленню не підлягає.

Крім показань свідків, потерпілого, вина обвинуваченого також підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами: матеріалами про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та поясненями учасників ДТП (т.1 а.с. 19-21); постановою судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_11 (т.1 а.с. 41-43), згідно якої матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_8 та вилучені документи - передано відділенню поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_8 , у зв`язку передачею матеріалів органу досудового розслідування в порядку ст. 253 КУпАП, згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП;

консультативним заключенням від 30.07.2021 (т.1 а.с.66), згідно якого внаслідок ДТП у ОСОБА_7 діагностовано закрита травма грудної клітки, забій грудної стінки, перелом тіла грудини без зміщення;

протоколом огляду предметів та файлів від 03.08.2022 (т.1 а.с.74-84), проведеним оглядом було переглянуто наявні на диску фотографії та відеозапис з якого вбачається розташування транспортних засобів після ДТП, також переглянуто відеозапис з відеореєстратора, встановленого в салоні автомобіля Renault Kangoo, з якого вбачається рух вказаного автомобіля, його швидкість,рух автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , випередження автомобілем ОСОБА_12 автомобіль MAN та момент контактування між автомобілями під час руху; протоколом огляду місця події (т.1 а.с. 86-93), з якого вбачається загальний вигляд пошкоджень автомобіля Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_3 після ДТП ;

протоколом огляду (т.1 а.с. 164-166), згідно якого потерпілий ОСОБА_7 добровільно надав відеореєстратор "2Е-Drive 700 Magnet"; протоколом огляду предметів та файлів (т.1 а.с.167-170), згідно якого було відкрито файл, який являє собою відеозапис, на якому відображена подія ДТП, що мало місце 30.07.2021;

висновком судово-медичної експертизи №329 від 02.06.2022 (т.1 а.с.175-178), згідно якого у ОСОБА_7 відмічені такі тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді перелому тіла грудини. Види, характер ушкоджень та розташування, в сукупності, свідчать про те, що вони виникли незадовго до звертання ОСОБА_7 за медичною допомогою внаслідок дії тупих предметів (поверхонь) і, загалом, імовірність їх виникнення за вказаних у постанові обставин і терміну 30 липня 2021 року під час дорожньо-транспортної пригоди - не виключається. Отримані ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані тілесні ушкодження, з судово-медичної точки зору, не були небезпечними для життя в момент їх отримання та не супроводжувалися загрозливими для життя станами (явищами - шоком, тощо) та по критерію тривалого (більше 21 дня) розладу здоров`я, відносяться до середнього ступеня тяжкості, згідно п. 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень";

висновком комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, за спеціальностями 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» та 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» №КСЕ-19/118-22/8488 від 15.11.2022 (т.1 а.с.183-192), з якого вбачається, що, відповідно до наданого відеозапису «13.10.10.mp4», час який проходить з моменту виїзду автомобіля RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 на узбіччя, яке знаходиться праворуч від смуги руху та відділене від неї лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, до зіткнення з автомобілем MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 6,8±0,2 с.; час який проходить з моменту коли в об`єктив відео реєстратора потрапляє праве дзеркало заднього виду автомобіля MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 до моменту зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 5,8±0,1 с.; час який проходить з моменту зміни напрямку руху автомобіля MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 до моменту зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO становить 1,66...1,76 с;

висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП» №СЕ-19/1118-22/11282-ІТ від 13.12.2022 (т.1 а.с.199-205), згідно якого в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 3.29 (50) «Обмеження максимальної швидкості» п. 12.9 б), п. 1.10 «узбіччя» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 3.29 (50) «Обмеження максимальної швидкості», п. 12.9 б), п. 1.10 «узбіччя» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля RENAULT RANGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 із заданого моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, уникнути зіткнення з автомобілем MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 , як при фактичній швидкості руху 70 км/год, так і при максимально допустимій швидкості руху на даній ділянці дороги 50 км/год. В діях водія автомобіля RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам дорожнього знаку 3.29 (50) «Обмеження максимальної швидкості», п. 12.9 б) та п. 1.10 «узбіччя» Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку зі скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди. В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, дії водія автомобіля MAN 14.264 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 1.10 «узбіччя», п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходилася у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також вина обвинуваченого підтверджується, дослідженим в судовому засіданні відео з відеореєстратора, встановленого в автомобілі RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого чітко вбачаються всі обставини та момент зіткнення .

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. З урахуванням вказаного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про призначення додаткової судової технічної та інженерно-технічної експертизи з дослідженням механізму ДТП, оскільки висновок експерта №СЕ-19/1118-22/11282-ІТ від 13.12.2022 за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП» складений експертом, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП», тривалий стаж роботи, попередньо попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, його висновок є зрозумілим, чітко дає відповіді на поставлені запитання та не потребує додаткових досліджень.

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008). Вина ОСОБА_8 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина ОСОБА_8 у інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином.

При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

Потерпілим ОСОБА_7 та цивільним позивачем ОСОБА_7 було подано цивільні позови до ОСОБА_8 та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про відшкодування майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні потерпілий та представник цивільного позивача подані цивільні позови підтримали, обвинувачений цивільні позови не визнав. Від цивільного відповідача ТзДВ "Страхова компанія "Гардіан" надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_7 , в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю.

Підстави і розмір цивільного позову в частині матеріальної шкоди, крім зазначених вище доказів, підтверджуються також квитанціями на придбання ліків, Звітом № 049.23 Е про оцінку автомобіля Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_2 від 17.03.2023 згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 152657 (сто п`ятдесяи дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.

Тому, відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1195 ЦК України, ст.ст.23, 32, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", цивільні позови в частині матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі і зі страховика - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»підлягає стягненню в межах страхових виплат згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1153706 від 12.03.2021 на користь ОСОБА_7 підтверджені витрати на лікування та діагностику у розмірі - 1575 грн. 40 коп., на користь ОСОБА_7 , шкоди завданої майну потерпілого у розмірі 130 000 гривень.

Згідно з ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ст.1187 ЦК України за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підстав для відмови страховиком від страхового відшкодування, встановлених ст.ст.32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом не встановлено, оскільки на підставі наявних у розпорядженні страховика документів можливо встановити факт ДТП і необхідні похідні дані, потерпілі вчасно звернулись із заявами про відшкодування шкоди.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Обвинувачений в цій частині пояснив, що він не має можливості самостійно сплатити завдану ним шкоду через скрутне матеріальне становище, та взагалі не визнає цивільний позов , оскільки не визнає себе винуватим у вчиненому злочині. При цьому він своєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку, що й не оспорюються представником страховика.

Пунктом 19 вказаної Постанови Пленуму встановлено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, саме Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»зобов`язана виплатити потерпілим страхове відшкодування, а тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому та цивільному позивачу безпосередньо за рахунок коштів обвинуваченого, суд враховує обставини події ДТП та ступень вини обвинуваченого у настанні її наслідків, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, ступінь обґрунтованості змісту та глибини душевних страждань та вимушених змін у житті потерпілого та цивільного позивача, особливості особистих характеризуючих даних потерпілого цивільного позивача та обвинуваченого (вік, стан здоров`я, майновий стан тощо).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, характеру спричиненої потерпілим моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що визначений позивачами розмір моральної шкоди є непропорційним порівняно із характером спричинених моральних страждань, а тому з обвинуваченого на користь потерпілого та цивільного позивача в якості відшкодування моральної шкоди слід стягнути суму коштів в розмірі по 25 000 грн., що буде належним і достатнім засобом грошової компенсації такої шкоди.

Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілому витрат на професійну правову допомогу, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підтвердження понесених процесуальних витрат потерпілим ОСОБА_7 суду не надано жодного підтверджуючого документа понесених фактичних витрат на правову допомогу та відповідних розрахунків.

Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з відсутності доказів на підтвердження понесених витрат, суд відмовляє у їх стягненні з обвинуваченого на користь потерпілого.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України , суд

з а с у д и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання виді обмеження волі на строк один рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти такі обовязки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз у сумі 3075 (три тисячі сімдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити матеріалах криминального провадження.

Відеореєстратор "2Е-Drive 700 Magnet", який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути законному власнику.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» () на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочином у розмірі 1575,40 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої злочином.

У решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» () на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочиному розмірі 130 000,00 (сто тридцять тисяч) грн. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочином у розмірі 22 657,00 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме витрати на залучення експерта за проведення експертизи автомобіля у сумі 4851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят однієї) гривні 50 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1