Провадження № 1-кс/686/6622/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000452,

ВСТАНОВИЛА:

07.08.2024 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Iphone 12 Pro, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 , ноутбук ASUS, моделі «FA706i» із серійним номером «RL8822CE», разом з кабелем живлення, яким користується ОСОБА_3 , сім карту оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_4 , сім карту оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_5 , сім карту оператора мобільного зв`язку Лайфсел НОМЕР_6 , сім карту оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , на якій міститься рукописний запис , поліетиленовий пакетик з речовиною рослинного походження зеленого кольору та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.

23.08.2023 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452, попередня правова кваліфікація ч. 5 ст. 361 КК України.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

З матеріалів клопотання убачається, що «до СУ ГУНП в Хмельницькій області з ВПК та УСБУ у Хмельницькій області надійшли матеріали перевірки за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, зокрема облікових записів криптобірж та кабінетів онлайн банкінгу, таким чином здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також інші особи, які на даний час не встановлені, маючи навички вільного поводження з комп`ютерною технікою, викрадають у потерпілих - користувачів мережі Інтернет реквізити карткових рахунків, цифрових активів, логінів та паролів доступу до криптовалютних бірж, банківських установ та платіжних систем, а також купують вказані відомості у третіх осіб. У подальшому фігурантами забезпечується списання грошових коштів, криптовалютних активів з авторизованих облікових записів криптобірж та кабінетів онлайн банкінгу на підконтрольні рахунки.

Також, в ході супроводу кримінального провадження, отримано інформацію про те, що фігуранти за допомогою викрадених та придбаних реквізитів карткових рахунків, а також авторизованих облікових записів кабінетів он-лайн банкінгу та криптовалютних бірж здійснюють оплату за товар та послуги, які надаються в мережі. В подальшому фігуранти на Інтернет майданчиках, на яких з використанням платіжних реквізитів третіх осіб здійснили оплату, створюють фіктивні заяви щодо рефаунду (повернення коштів покупцеві або клієнту після вже здійсненої оплати за товар чи послугу). Повернення коштів відбувається вже на підконтрольні фігурантам карткові рахунки, з яких в подальшому грошові кошти обготі вковуються та розподіляються між фігурантами.

В межах досудового розслідування, 06.08.2024 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Iphone 12 Pro, imei 1: НОМЕР_1 , ішеі2: НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 ;

-ноутбук ASUS, моделі: «FA706i» із серійним номером: «RL8822CE», разом з кабелем живлення, яким користується ОСОБА_3

сім карту оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_4

-сім карту оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_5

-сім карту оператора мобільного зв`язку ОСОБА_7 НОМЕР_6

-сім карту оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 та на якій міститься рукописний запис

-поліетиленовий пакетик з речовиною рослинного походження зеленого кольору та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приходжу до висновку, що прокурором не обґрунтовано необхідності накладення арешту на поліетиленовий пакетик з речовиною рослинного походження зеленого кольору та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору в контексті відповідності зазначений речей критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Так, прокурором не зазначено, чи зберегли означені речі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, доказом яких фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження, яке розслідується за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, можуть бути зазначені вище вилучені предмети та речі, тобто не обґрунтовано необхідності накладення арешту у контексті відповідності перелічених речей критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000452 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя