УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року м. Одеси

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження №0000053 від 28.09.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, одруженого, має двох неповнолітних дітей, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000053 від 28.09.2021 року відносно ОСОБА_4 ..

Так згідно клопотання вбачається, що до Київського районного суду м. Одеси 30.08.2024 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000053 від 28.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204КК України. Підготовче судове засідання у справі станом на 13.09.2024 судом не призначено.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 18 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням строком до 18.05.2024 року процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в подальшому строк дії обов`язків продовжувався до 10 вересня 2024 року.

Обставини кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Прокурор звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також продовження існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити його, посилаючись на підстави викладені в клопотанні.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання з приводу порушень строків його подання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст.194 КПК України - обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім цього, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялась слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слідчим суддею при продовженні строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 18 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням строком до 18.05.2024 року процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в подальшому строк дії обов`язків продовжувався до 10 вересня 2024 року.

За результатами проведення досудового розслідування, 30.08.2024 року скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000053 від 28.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України до Київського районного суду м. Одеси. Підготовче судове засідання у справі станом на 13.09.2024 судом не призначено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

За вимогами ч. 1 ст. 290 КПК визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Отже завершення і закінчення досудового розслідування є різними поняттями (постанова Верховного Суду 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17).

Оскільки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено в один із способів, зазначених в ч. 2 ст. 283 КПК, контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у тому числі, пов`язаний з застосуванням запобіжних заходів здійснюється слідчим суддею.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його суспільно-небезпечний характер, а саме:

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.204 КК України, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до не тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що підозрюваний впродовж значного періоду часу займається діяльністю, пов`язаною з придбанням з метою збуту, зберіганням із цією метою, транспортуванням з метою збуту та збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів. Це зумовлює наявність широкого кола впливових зв`язків у нього.

Зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого правопорушення. Майновий стан підозрюваного та наявність у нього впливого кола зв`язків свідчать про реальну можливість впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності, та в такий спосіб переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний офіційно не працює.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування зазначеного ризику.

В той же час з врахуванням ступеню тяжкості інкримінованого правопорушення, а також міцності соціальних зв`язків зазначений ризик не є високим.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_4 підзвітні та підконтрольні продавці кіосків, з яких протягом зазначеного періоду здійснювався збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, у зв`язку з чим у нього наявна можливість здійснювати на них тиск з метою зміни показань, або відмови від дачі показань у кримінальному провадженню.

Зокрема, у ході досудового розслідування неодноразово допитувались особи, відповідальні за збут у кіосках незаконно виготовлених тютюнових виробів, які у ході допитів від дачі показань відмовлялись, необґрунтовано посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, зокрема, залучення на окремих його етапах інших осіб, використання службових зв`язків. Викладене свідчить про існування ризику впливу на цих осіб з боку підозрюваного з метою підбурювання їх до дачі неправдивих показань.

Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під дією обов`язків, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження застосування обов`язків, передбачених ст.194 КПК України та обмеження прав підозрюваного, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження №0000053 від 28.09.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 21.03.2024 року обов`язків до 10 жовтня 2024 року включно.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1