Справа № 134/1597/24
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

встановив:

03 вересня 2024 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що він відбуває покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння просить переглянути його кримінальну справу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення також іншого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 не скасована та не пом`якшена.

Представник виправного центру при вирішенні клопотання поклався на розсуд.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2021 року та даним вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2021 року та визначено йому для відбування остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року змінено, а саме: виключено з указаного вироку посилання суду в мотивувальній частині на кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення «поєднаного з проникненням у сховище»; призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Центрально-міського районного суду від 30.03.2021 року призначено покарання у виді 3 (три) роки обмеження волі; за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.03.2021 року та остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

З 23 січня 2024 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)».

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Разом із тим, кримінальне правопорушення, зокрема, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 відбуває покарання, відповідно до вимог закону не є такими, що входить до поняття «дрібного викрадення чужого майна».

За таких обставин, вимоги засудженого щодо звільнення його від відбування покарання не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2022 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя