Дата документу 29.08.2024Справа № 554/9597/16-к
Провадження № 1-кс/554/8840/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти особи СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_5 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 29.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської СРР, азербайджанця, громадянина Російської Федерації (паспорт серії НОМЕР_1 ), тимчасово зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, раніше судимому: 22.07.2003 Нікулінським районним судом м. Москва, по ст. 158 ч. 3 УК РФ до 3-х років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213 від 29.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 серпня 2009 року, близько 00 годин 30 хвилин, у дворі домогосподарства ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив бійку з ОСОБА_8 .

У ході даної сутички ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя іншої людини, наніс ОСОБА_8 удар ножем в область грудної клітини з переду. Після скоєння злочину ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 191 А від 23 вересня 2009 року, на трупі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були виявлені тілесні ушкодження: 1) рана на поверхні грудної клітини зправа, рани серця, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета; садна в ділянці лівого кута рота, на тильних поверхнях пальців лівої та правої кисті, які могли утворитися від дії тупих предметів. Рана на передній поверхні грудної клітини та рани серця, які з`єднуються одним ранєвим каналом до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті; садна на тілі до легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини, з ураженням серця, яке викликало виникнення гострої крововтрати організму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця події зник, телефонний зв`язок із ним відсутній та місцезнаходження на даний час невідоме.

06.04.2016 за наявності достатніх доказів слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Баку Азербайджанської СРР, азербайджанцю, громадянину Російської Федерації (паспорт серії НОМЕР_1 ), тимчасово зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючому, розлученому, військовозобов`язаному, раніше судимому: 22.07.2003 Нікулінським районним судом м. Москва, по ст. 158 ч. 3 УК РФ до 3-х років позбавлення волі, звільнився 25.05.2005 р. умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 14 днів, повідомлено про підозру у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними доказами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на те, що органом досудового розслідування не встановлена причетність її підзахисного до вчинення цього злочину.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;

- особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства;

- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

З огляду на те, що підозрюваний у вчиненні особливо тяжкого злочину, виїхав за межі України та ухиляється таким чином від кримінальної відповідальності за злочин із застосуванням насильства, за які згідно з чинним законодавством, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Так, частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

У зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку оголошення особи у міжнародний розшук слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування.

Водночас, відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд лише при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави. Це питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження (частина 6 статті 193 КПК України). Невиконання хоча б однієї з указаних умов унеможливлює розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу.

Про правильність такої позиції свідчить вимога частини 1 статті 193 КПК України щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише у присутності підозрюваного, обвинуваченого. Розгляд судом цього питання без доставки особи до місця кримінального провадження тягне за собою порушення вимог Закону, зокрема загальних засад кримінального провадження - змагальності та безпосередності.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при постановленні ухвали про обрання цього запобіжного заходу слідчий суддя не зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК, а також дату закінчення дії ухвали

На підставі викладено клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 193 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської СРР, Азербайджанця, громадянина Російської Федерації, тимчасово зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, раніше судимого: 22.07.2003 Нікулінським районним судом м. Москва, по ст. 158 ч. 3 УК РФ до 3-х років позбавлення волі, звільнився 25.05.2005 р. умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 14 днів - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1