Провадження № 1-кс/932/4256/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні СВ ВП № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 03.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 14.10.2024 близько 13 год. 00 хв., перебував в приміщенні супермаркету «Варус», що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Європейський, 1Д, при цьому достовірно знаючи, що на всій території з 24.02.2022 указом Президента України

№64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, де побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , у якого в правій кишені штанів знаходився мобільний телефон OPPO A16 3/3 2GB Black imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з картою пам?яті Kingston MicroSD 256 GB у чорному силіконовому чохлі Ерік, який ОСОБА_4 визначив об?єктом свого злочинного посягання та у останнього виник прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення вищевказаного чужого майна, в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, знаходячись у вищевказаному місці та час, дістав із правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон OPPO A16 3/3 2GB Black imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 вартістю 2699 грн. 40 коп. у чорному силіконовому чохлі Ерік вартістю 125 грн. 60 коп. та з картою пам?яті Kingston MicroSD 256 GB вартістю 899 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 3724 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій прямий умисел до кінця, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3724 грн. 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Нікополь, Дніпропетровської області, має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у провадженні матеріалами.

З огляду на доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, встановлення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає можливим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, надав пояснення. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваним не залучався.

Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000058 від 03.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_4 , 14.10.2024 близько 13 год. 00 хв., перебував в приміщенні супермаркету «Варус», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , у якого в правій кишені штанів знаходився мобільний телефон OPPO A16 3/3 2GB Black imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з картою пам?яті Kingston MicroSD 256 GB у чорному силіконовому чохлі Ерік.

Реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, дістав із правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон OPPO A16 3/3 2GB Black imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 вартістю 2699 грн. 40 коп. у чорному силіконовому чохлі Ерік вартістю 125 грн. 60 коп. та з картою пам?яті Kingston MicroSD 256 GB вартістю 899 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 3724 грн. 00 коп., тобто скоїв крадіжку цього майна. Після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: ??протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; ??протоколом перегляду відеозапису; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком судово-товарознавчої експертизи.; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; іншими доказами зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

Про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, тому розуміючи тяжкість можливого покарання, наявність вагомих доказів, підозрюваний може вдатись до переховування від слідства й суду, а також порушити інші покладені на нього обов`язки. Отже, цей ризик вважаю доведеним.

Ризик впливу на потерпілого чи свідків, не доведений, оскільки підозрюваний не знає особу потерпілого та свідків. Крім того, свідки і потерпілий вже надали свої показання, а провина ОСОБА_4 підтверджується й іншими доказами, тому впливати на потерпілого і свідків, не є доцільним. Тому цей ризик не доведений.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний не працює, тобто не має офіційного джерела доходу, у нього немає міцних соціальних зв`язків, утриманців, сім`ї, він неодноразово судимий, тому існує ризик вчинення нового корисливого злочину. Відтак, цей ризик вважаю доведеним.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, вважаю, що прокурором не доведено, що виключно тримання під вартою зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, підозрюваний співпрацює зі слідством, надає визнавальні показання, визнав підозру, має постійне місце проживання.

З урахуванням особи підозрюваного, відношення до скоєного злочину, визнання підозри та розкаяння, вважаю можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово та покладенням процесуальних обов`язків, зокрема, носіння електронного браслету.

Відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ (зокрема, в справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії») обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який би забезпечив належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість в такому разі обмежитися застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

У Рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року (п. 79), ЄСПЛ «Єлоєв проти України» зазначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, попри презумпцію невинуватості.

У пункті 62 рішення у справі «Гарькавий проти України» від 18 лютого 2010 року (заява № 25978/07) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що стаття 5 ЄКПЛ гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні ЄКПЛ.

Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Відповідно до висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти росії» (№ 15217/07 від 12.03.2009 р.) національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

В п. 51 Рішенні ЄСРПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 р.) попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Таким чином, слідчий суддя повинен виходити з того, що тримання під вартою є «винятковим» запобіжним заходом, тому необхідно перевіряти можливість застосування більш м?яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, вважаю можливим відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати (з`являтись) за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомити про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-не спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного доставити за місцем відбуття домашнього арешту.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання (порушення) покладених на нього даної ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло цілодобово, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали встановити до 05.01.2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9