Справа № 202/9658/24
Провадження № 1-кс/202/5559/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 05.07.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст.332КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучені 13.08.2024 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно та документи, а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 75 штук, з серійним номером КВ14859854М.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП№2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та Центральної окружної прокуратури міста Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами налагодив протиправний механізм, направлений на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України під час воєнного стану.

Так, 01.08.2024 року ОСОБА_4 , сприяючи незаконному переправленню ОСОБА_5 через державний кордон України, шляхом порад, вказівок, наданням засобів та усуненням перешкод, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 10 000 грн., а 13.08.2024 ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 7500 доларів США, для подальшого сприяння з метою його незаконного безперешкодного перетину державного кордону України.

Причетність ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про злочин, протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами оглядів мобільних телефонів, протоколами огляду грошових коштів, протоколом обшуку, протоколом затримання ОСОБА_4 , повідомленням про підозру, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

13.08.2024 року ОСОБА_4 затримано та 14.08.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 332 КК України.

13.08.2024 прокурором під час особистого обшуку затриманого в порядку ст.208 КПК України гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 75 штук, з серійним номером КВ14859854М.

Постановою прокурора вказані речі та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, та подальшої спеціальної конфіскації майна, виникла необхідність накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку.

Прокурор до судового засідання не прибув, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, але надав письмові пояснення в яких зазначив, що вилучені грошові кошти та мобільний телефон є особистими заощадженнями та належать особисто ОСОБА_4 , а тому вилучене майно не містить слідів кримінального правопорушення та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вважає клопотання необґрунтованим, у його задоволенні просив відмовити.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У судовому засіданні встановлено, в провадженні СВ ВП№2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 332 КК України, що підтверджується наданою копією з витягу ЄРДР та іншими доданими матеріалами.

Відповідно до протоколу обшуку від 13.08.2024 року прокурором під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 75 штук, з серійним номером КВ14859854М.

Відповідно до постанови про визнання в якості речового доказу та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 13.08.2024 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки, вилучене під час обшуку майно має значення речового доказу і органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення цих доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту на вилучене майно буде відповідати завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000099, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна та речей, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 167-168, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час особистого обшуку 13.08.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 75 штук, з серійним номером КВ14859854М.

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1