Справа № 646/8932/24
№ провадження 1-кп/646/1080/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005584 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рога,

Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого,

судимості не має, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у званні «сержант»,

є учасником бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді командира 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17.05.2024 о 20:30 год., знаходячись в населеному пункті Курилівка, Куп`янського району, Харківської області, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2024 щодо вибуття на бойове чергування для подальшого виконання бойових завдань за призначенням, який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями сержант ОСОБА_5 підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 .

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора - відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

09.08.2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості, прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання з урахуванням ст. ст. 62, 69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 досягли угоди про визнання обвинувачення, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, між сторонами досягнута домовленість про призначення покарання, суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст. ст. 468-475 КПК України та виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, потерпілі по справі відсутні.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги законодавства, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_5 та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджені в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, тобто умови даної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374 ст. ст. 468-476 КПК України, -

з а с у д и в:

Угоду про визнання винуватості від 09.08.2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 26.07.2024 р. по 01.08.2024 р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати, грошові кошти, внесені в якості застави в розмірі 60560,00 гривень повернути заставодавцю - ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1