Справа № 450/1020/24 Провадження № 1-кс/450/847/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах страхової компанії «HDI VERSICHERUNG AG» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ст. 198 КК України, внесеному до ЄРДР за № 00000188 від 05.03.2024 року

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить скасувати арешт на мотоцикл «Yamaha» моделі «Тreser 900GT» VIN НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської обл. від 08.03.2024 р., повернути мотоцикл його законному власнику - німецькій страховій компанії «HDI VERSICHERUNG AG», передати уповноваженому представнику - адвокату ОСОБА_3 для транспортування до ФРН.

Адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах страхової компанії «HDI VERSICHERUNG AG»

в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розгляд клопотання про скасування арешту проводити у його відсутності.

Слідчим СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду від 08.03.2024 року клопотання слідчого ВП № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000188 від 05.03.2024 року за ст. 198 КК України, задоволено. Накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000188 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме: на транспортний засіб «Yamaha» моделі «Тreser 900GT» VIN НОМЕР_1 .

Підставою накладення арешту на вказане майно стало те, що воно має ознаки речових доказів по кримінальному провадженню та для проведення експертиз.

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000188 від 05.03.2024 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

З огляду на те, що відпали підстави для накладення арешту, проведено експертизи, а тому арешт, який було накладено на мотоцикл «Yamaha» моделі «Тreser 900GT» VIN НОМЕР_1 свою мету виконав, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання в частині скасування арешту задоволити.

Щодо вимоги повернути володільцеві вище вказаний транспортний засіб у користування вищевказане майно слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відтак, слідчий суддя може зобов`язати слідчого вчинити певну дію лише при розгляді скарги на рішення, дію чи бездіяльність такого.

Враховуючи те, що станом на момент винесення даної ухвали бездіяльність слідчого щодо невидачі транспортного засобу власнику відсутня, а право власника майна не порушене, слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості зобов`язувати його вчиняти такі дії, тому в цій частині клопотання слід відмовити, оскільки слідчий в межах своїх повноважень вирішує вказане питання.

Керуючись ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах страхової компанії «HDI VERSICHERUNG AG» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ст. 198 КК України, внесеному до ЄРДР за № 00000188 від 05.03.2024 року, - задоволити частково.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.03.2024 року на мотоцикл «Yamaha» моделі «Тreser 900GT» VIN НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1