ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

психолога ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0002853 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного за ч.1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 09 вересня 2024 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 листопада 2024 року без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та встановив наявність ризику, що останній може: переховуватися від суду та слідства, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя врахував обставини зазначені в ст. 178 КПК України, та положення ч.6 ст. 176 КПК України, тому дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. Також слідчий суддя не визначив заставу керуючись вимогами ч.4 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді в частині не визначення застави незаконне, оскільки ч.3 ст. 183 КПК України, передбачено обов`язковість визначення застави, а тому враховуючи, що ОСОБА_7 є неповнолітнім підозрюваним, учнем 11 класу, вперше в житті притягується до відповідальності, має батьків, які працюють, з якими проживає, тому наявні підстави для визначення застави.

В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді, та матеріали клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та в цілому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, то апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що рішення слідчого судді в цій частині є законним та обґрунтованим.

Що стосується визначення застави, апеляційний суд зауважує наступне.

Приписами ст. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

На підставі системного аналізу положень кримінального процесуального закону, які регламентують визначення застави, можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи.

У контексті посилання захисника з приводу визначення застави, а також заслухавши пояснення законного представника підозрюваного щодо віку підозрюваного ОСОБА_7 , порядку його виховання, стану здоров`я матері, а також наявності меншого брата, який є інвалідом, то апеляційний суд зазначає, що ці обставини мають місце, але враховуючи фактичні обставини інкримінованого злочину, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки, його підвищену суспільну небезпеку, зухвалість вчинення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також ту обставину, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, тому апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що потреби досудового розслідування та суспільний інтересах на даному етапі провадженні виправдовують застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 безальтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції залишає ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 листопада 2024 року, без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4