ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/224/24 Справа № 711/4821/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданим в рамках кримінального провадження №0000224, внесеним до ЄРДР 13.06.2024 у відношенні ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави.

У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави просив встановити її розмір, а саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн.

Разом з тим, у разі внесення застави, ініціатор клопотання просив покласти на ОСОБА_9 , обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Застосувано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 11.08.2024 включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 13.06.2024. Строк дії ухвали визначено до 11 серпня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання ОСОБА_11 про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовлено.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.08.2024.

Слідчий суддя врахував, що даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я при розгляді клопотання не було надано.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, що потягло загибель людини.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2024 року та постановити нову, якою при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 зазначила, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею помилково не визначено розмір застави про яку просив захисник підозрюваного.

Зауважила, що у відповідності до КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тобто наведене, хоч і дає право обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, однак не виключає такого і вимагає від суду врахувати підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

Слідчий суддя не звернув увагу, що підозрюваний в силу своєї посади де трапилась подія, мав змогу переховуватись від органів досудового розслідування, всіляко чинити перешкоди слідству, зокрема не допускати на територію військової частини, направити свідків в інше місце. Натомість, саме підозрюваний вжив усіх заходів щоб надати невідкладну медичну допомогу загиблому, повідомити про інцидент медичний заклад, а відтак і правоохоронні органи.

Також, щодо наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийняв позицію сторони обвинувачення та послався на покази свідка ОСОБА_12 , проте сторона захисту вважає, що дані свідчення є сумнівними.

Зауважила, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але аж ніяк не припущення слідчого, та за таких обставин слідчий суддя мав реальне право визначити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги поданої нею скарги та просила її задовольнити, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які також підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

До раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що слідчий та прокурор при розгляді справи довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира вказаної військової частини, у військовому званні «підполковник», в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 31, 32, 49, 58, 101, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього, зокрема, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), піклуватися про підлеглих, дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення, бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності, постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, 12.06.2024 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати відпочинку особового складу військової частини НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , де тимчасово дислокувався особовий склад вказаної військової частини, в тому числі, тимчасово проживав солдат ОСОБА_13 , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кухара їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до останнього, викликаного станом алкогольного сп`яніння потерпілого, в момент, коли потерпілий спав на ліжку, тобто, перебував в безпорадному стані, наніс ОСОБА_13 невстановленим під час досудового розслідування предметом множинні удари по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого у потерпілого виникла поєднана травма голови, тулубу, кінцівок у виді: черепно-мозкової травми у вигляді субарахноідального крововиливу, переломів 8-12 ребер, перелому рясних та ліктьових кісток, перелому правого бедра та проникаючої травми губи, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_13 помер близько 23 год. 50 хв. 12.06.2024 в салоні автомобіля швидкої медичної допомоги по дорозі в лікарню.

СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 13.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

13.06.2024 ОСОБА_9 було затримано та 14.06.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.06.2024; протоколом затримання ОСОБА_9 від 13.06.2024; даними лікарського свідоцтва про смерть від 13.06.2024; показаннями свідка ОСОБА_14 від 13.06.2024; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 13.06.2024; показаннями свідка ОСОБА_15 від 13.06.2024; показаннями свідка ОСОБА_16 від 13.06.2024; показаннями свідка ОСОБА_17 від 13.06.2024; показаннями свідка ОСОБА_18 від 13.06.2024.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_9 , є досить обґрунтованою, зважаючи на вказані в клопотанні обставини та зібрані на даний час докази. Крім того, зауважив на існуванні реальних та достатньо обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні. Зокрема просив суд врахувати те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення, він може переховуватись від слідства та суду. Також, зазначав, що свідками вчинення даного злочину є військовослужбовці, які безпосередньо підпорядковані підозрюваному, а тому, ОСОБА_9 , використовуючи своє службове положення та авторитет серед військовозобов`язаних зможе впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними свої показів чи відмови від дачі показів для подальшого уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_9 зможе впливати на свідків, які були залучені до проведення слідчих (процесуальних) дій як поняті, а також на свідків, які були присутні при проведенні таких слідчих (процесуальних) дій. Враховуючи, що органом досудового розслідування не встановлено та не вилучено знаряддя вчинення злочину та не встановлено всіх обставин його вчинення, то перебуваючи на волі, підозрюваний, створюючи штучні докази, зможе чинити перешкоди слідству у встановленні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також зазначив, що жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. В органу досудового розслідування, на даний час відсутні відомості щодо неможливості обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я. Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який призвів до загибелі людини, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід. Саме тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом для анулювання ризиків зазначених в клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

У відповідності до п. п. 1 та 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини справи, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисники підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу та адвокат ОСОБА_8 не навели достатніх підстав та не обґрунтували доцільність застосування підозрюваному застави як альтернативи для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначенням розміру застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4