Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Справа № 608/2190/24

Номер провадження1-кс/608/621/2024

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення з незаконного утримування особи,

ВСТАНОВИЛА:

05 вересня 2024 року до Чортківського районного суду Тернопільської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення з незаконного утримування особи.

В скарзі вказала, що 12 серпня 2024 року о 7 годині по вул. Наливайка в смт Гусятин ОСОБА_3 був зупинений працівником поліції Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області та представником ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки військово-облікового документа та військово-облікових даних. За їхньою вимогою ОСОБА_3 був змушений примусово прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Без вручення повістки його було направлено на проходження ВЛК. ОСОБА_3 з 15 серпня 2024 року має статус заброньованого працівника критично важливого підприємства. Тому, його незаконне утримання та подальше зарахування до списків особового складу військової частини є незаконним.

23 серпня 2024 року ОСОБА_4 звернулася в Чортківський РУП ГУНП в Тернопільській області з заявою про вчинення злочину щодо незаконного утримування ОСОБА_3 .

Враховуючи наведені обставини, просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно звільнити ОСОБА_3 , який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Дослідивши скаргу та матеріали додані до нього, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З аналізу ст.206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав.

Тобто за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписом ст.206 КПК України.

Так, частиною 6 статті 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Водночас слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації та Указом Президента України від 08.05.2024 № 3685-ІХ «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», продовжено строк проведення загальної мобілізації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як вбачається із змісту скарги у даному випадку має місце незгода ОСОБА_3 із затриманням, оскільки він має статус заброньованого працівника критично важливого підприємства, не являється мобілізованим до лав ЗСУ, ані військовослужбовцем, він є цивільною особою, яку утримують проти його волі, жодного наказу по стройовій частині немає.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_4 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, заявник не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Враховуючи наведені обставини слідча суддя вважає, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України відсутні, оскільки судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб здійснюється лише у рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 24, 26, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення з незаконного утримування особи.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Ухвала набрала законної сили «____»_____________202__ р.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №608/2190/24, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "____"_______________2024 р.

Секретар: