Єдиний унікальний номер 305/1101/24
Номер провадження 1-кс/305/258/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвіду кримінальному провадженні,

встановив:

У провадженні слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 перебуває клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене з прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000284 за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_4 (№1-кс/305/257/24).

Під час розгляду клопотання захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву у електронній формі про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

Доводи заявника зводяться до такого.

1. Слідчим суддею ОСОБА_6 21.06.2024 в ухвалі про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , зроблено висновок про підтвердження підозри матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, чим порушено принцип презумпції невинуватості.

2. Слідчим суддею ОСОБА_6 06.08.2024 відмовлено у задоволенні скарги адвоката Винника на повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у відповідній ухвалі зазначено про обґрунтованість підозри на підставі попередніх ухвал слідчого судді.

3. Слідчим суддею ОСОБА_6 при постановленні ухвал про арешт майна від 30.04.2024 по справі № 1-кс/305/154/24 та від 01.05.2024 по справі № 1-кс/305/159/24 порушено вимоги законодавства, оскільки вказані справи розглянуто без участі підозрюваного ОСОБА_4 , який не був належним чином повідомлений.

4. Слідчим суддею ОСОБА_6 порушено строки розгляду скарг сторони захисту за № 1-кс/305/224/24, № 1-кс/305/228/24 та № 1-кс/305/229/24.

5. Слідчим суддею ОСОБА_6 під час розгляду даного клопотання в судовому засіданні порушено норми суддівської етики.

При цьому як на правову підставу для відводу слідчого судді заявник покликається на норми п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тобто наявність інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості.

У поданій заяві слідчий суддя ОСОБА_6 просить розглянути заяву про відвід без її участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства, звертає увагу, що строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків спливає 19.08.2024.

Слідчий ОСОБА_7 до суду не з`явився, прокурор та інші учасники вважають за можливе розглядати справу без нього.

За таких обставин, заява про відвід розглядається по суті без участі слідчого судді та слідчого, участь яких не є обов`язковою.

Заявник - захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання, просить його задовольнити з урахуванням наведених у ньому доводів.

Підозрюваний ОСОБА_4 висловив згоду зі своїм захисником.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви про відвід, вважає, що наведені обставини не є підставою для відводу, оскільки вже раніше їм надано оцінку, у тому числі вже двічі, зокрема і безпосередньо перед даним засіданням відмовлялось у задоволенні заяв про відвід. Ніякого упередженого ставлення чи нетактовної поведінки слідчим суддею не допущено. Сторона захисту 14.08.2024 проігнорувала судове засідання та не з`явились після відкладення справи на 30 хвилин. Звертає увагу, що такі заяви безпідставно затягують розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , а твердження захисту про зволікання сторони обвинувачення є безпідставними, так як із об`єктивних причин було неможливо надати слідчому судді матеріали кримінального провадження на вивчення у зв`язку із продовженням у ньому строків досудового розслідування до трьох та у подальшому до шести місяців.

До заяви додано докази, якими заявник обґрунтовує її доводи, а саме ухвали слідчого судді ОСОБА_6 від 30.04.2024 та від 01.05.2024 про накладення арешту на майно, від 21.06.2024 про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, ухвала від 06.08.2024 про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Врахувавши позицію заявника, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 80 КПК України визначено, зокрема, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід може бути заявлений, у тому числі, у разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Повноваженнями слідчого судді відповідно до положень КПК України є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що виражається в його процесуальних рішеннях за наслідками розгляду клопотань, подань та заяв.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відповідно і про покладення (продовження) обов`язків на підозрюваного, слідчий суддя зобов`язаний встановити, у тому числі, обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Виходячи з комплексного аналізу норм, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 та ст.ст. 276-278 КПК України, слід прийти до висновку, що слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру також повинен перевірити її обґрунтованість.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить поняття «обґрунтованої підозри», однак усталеною практикою ЄСПЛ визначено, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Водночас, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Тому, відповідаючи на доводи заявника, викладені у пунктах 1-2, суд дійшов до висновку, що висловлення слідчим суддею ОСОБА_6 своєї позиції про обгрунтованість підозри у процесуальних документах не свідчить саме по собі про її упередженість.

Вирішуючи інші питання про можливу упередженість слідчого судді, наведені у заяві про відвід (пункти 3-5), суд констатує, що наявність такої упередженості заявником не доведено та не мотивовано, в чому саме вона може полягати.

Додані до заяви копії документів - ухвал слідчого судді не підтверджують наявність упередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З урахуванням того, що сама лише незгода учасника справи з процесуальними рішеннями слідчого судді не є підставою для його відводу, заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного по кримінальному провадженню № 0000284 за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді від розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного (№1-кс/305/257/24) -відмовити.

Про результати розгляду заяви повідомити учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_8