Провадження № 1-кс/643/1374/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2024 м. Харків

19.10.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у м. Харкові погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003456 від 17.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345, КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 17.10.2024 близько 11:00, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Тюрінській в м. Харкові, де біля буд. 25 був зупинений працівниками УПП в Харківській області ДПП, які сумісно із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились у складі мобільної групи оповіщення військовозобов`язаних з метою перевірки документів.

Під час перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_5 у останнього виник раптовий злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом ненадання військовослужбовцям РТЦК та СП документів, що посвідчують особу, з метою ухилення від виконання, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ускладнення та припинення діяльності військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань законної діяльності з розшуку та оповіщення військовозобов`язаних запасу, здійснення контррозвідувальних заходів з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України, шляхом завдання тілесних ушкоджень військовослужбовцям зазначених військових формувань.

На виконання свого раптово виниклого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи власний злочинний намір, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання законній діяльності іншого військового формування, та формування у оточуючих негативного відношення до військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, знаходячись за кермом автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи що перед ним знаходяться військовослужбовці, які були вдягнені у відповідний формений одяг, з розпізнавальними знаками, які виконують свої службові обов`язки, відповідно до діючого законодавства України і є представниками влади, почав поводити себе агресивно, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до авторитету правоохоронних органів та органів державної влади, відмовився надати в повному обсязі запитуванні у останнього документи, та, на законну вимогу старшого оперативного уповноваженого УСБУ в Харківській області майора ОСОБА_7 вийти з автомобіля, який відповідно до своїх функціональних обов`язків, здійснював проведення контррозвідувальних та контрдиверсійних заходів, відмовився вийти з транспортного засобу, поводячи при цьому себе агресивно, виражаючись на адресу останнього нецензурною лайкою, створюючи негативний образ військовослужбовців Збройних Сил України, та, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, діючи з прямим умислом, не реагуючи на законні вимоги старшого оперуповноваженого УСБУ в Харківській області майора ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , почав рухатись по вулиці Тюрінській в бік виїзду на проспект Героїв Харкова.

В свою чергу, майор ОСОБА_7 , маючи на меті припинити протиправні дії ОСОБА_5 , діючи з метою перешкодити подальшому руху транспортного засобу, простягнув обидві руки в салон автомобіля через відчинене вікно з боку дверей водія, маючи на меті заблокувати кермо та припинити дії ОСОБА_5 , однак, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, не бажаючи їх припиняти, почав набирати швидкість, на ходу намагаючись зачинити вікно, у зв`язку із чим заблокував верхні кінцівки ОСОБА_7 , та, продовжував рухатись в автомобілі по проїжджій частині вулиці, тягнучи при цьому ОСОБА_7 за транспортним засобом, та, умисно пришвидшуючись, протягнув останнього по асфальтованій поверхні проїжджої частини на відстані приблизно 50 метрів, після чого, різко викрутив кермо вліво, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на асфальт, вдарившись тулубом та головою.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми діями створив перешкоди для успішної реалізації функцій військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме проведення мобілізаційних заходів в умовах воєнного стану, зокрема заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів в межах їх законної діяльності, здійснення контррозвідувальних заходів з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України, спричинивши при цьому військовослужбовцю - старшому оперативно уповноваженому УСБУ в Харківській області майору ОСОБА_7 згідно довідки ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева» від 18.10.2024 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, забою лівого гомілковоступневого суглобу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідуванняза ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 17.10.2024 близько 11:00, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, 25, був зупинений працівниками УПП в Харківській області ДПП, які сумісно із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились у складі мобільної групи оповіщення військовозобов`язаних з метою перевірки документів.

Після зупинки зазначеного транспортного засобу інспектор УПП в Харківській області ОСОБА_8 направився з метою перевірки його документів до водія транспортного засобу ОСОБА_5 , який залишився в салоні автомобіля.

Старший оперативний уповноважений УСБУ в Харківській області майор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився за вищевказаною адресою, при виконанні своїх службових обов`язків, а саме відповідно до бойового розпорядження «Хортиця» від 05.04.2024, яке діє до особливого розпорядження, щодо проведення антитерористичних (контрдиверсійних) заходів за участю сил та засобів складових сил оборони та правоохоронних органів України, а також виявлення осіб причетних до ухилення від мобілізації, і також підійшов до водійської двері з метою перевірки документів ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , намагаючись протиставити себе представникам правоохоронного органу, показати свою перевагу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що старший оперативний уповноважений УСБУ в Харківській області майор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про Службу безпеки України», при цьому вдягнений у формений одяг працівника СБУ, має при собі вогнепальну зброю, засоби зв`язку, неодноразово повідомляв, що є працівником СБУ, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, ОСОБА_5 вступив у сутичку працівниками УСБУ в Харківській області, РТЦК та СП. Під час якої, ОСОБА_5 , поводився агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, продовжуючи ігнорувати законні вимоги оперативного уповноваженого УСБУ в Харківській області ОСОБА_7 надати для перевірки паспорт громадянина України та заглушити двигун автомобіля, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, почав рух на автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , у бік пр. Героїв Харкова у м. Харкові.

Старший оперативний уповноважений УСБУ в Харківській області майор ОСОБА_7 , з метою перешкоджанню подальшого руху автомобіля простяг руку до салону автомобіля через отвір у вікні водійських дверей, чим скористався ОСОБА_5 та почав зачиняти вікно, тим самим намагався заблокувати руки ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням працівником службових обов`язків, усвідомлюючи, що останній відповідно до Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" є працівником правоохоронного органу та за вказаною вище адресою перебуває у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, продовжив рух автомобіля та почав пришвидшуватись, в результаті чого ОСОБА_5 був протягнутий тулубом по асфальтованій поверхні близько 50 метрів, після чого впав на асфальт, від чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, забій лівого гомілковоступневого суглобу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідуванняза ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, офіційно не працевлаштований, не володіє міцними соціальними зв`язками, вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання вказаним ризикам, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просила долучити до матеріалів письмові документи, котрі стосуються обґрунтованості повідомленої підозри та доводять існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, доглядає за непрацездатною з станом здоров`я матір`ю, стан його власного здоров`я теж незадовільний, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання також заперечував, зазначивши, що ризики, передбачені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, крім того послався на те, що підзахисний не має наміру переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, просив обрати ОСОБА_5 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання. Просив долучити до матеріалів письмові документи щодо освіти підозрюваного та стану здоров`я, а також заявив клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , показання яких, на його думку, спростовують обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила обставини події, які вона безпосередньо спостерігала, оскільки працює в будівлі, розташованій на цій вулиці. Повідомила, що оскільки перебувала на відстані орієнтовно 7 м від транспортного засобу, розмови не чула, її зміст їй невідомий.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , повідомила характеризуючі особу підозрюваного відомості, оскільки являється мамою підозрюваного. Повідомила, що є інвалідом третьої групи, син надає їй необхідну побутову та матеріальну допомогу, відтак просила застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, заслухавши показання свідків, ознайомившись з наявними в матеріалах клопотання письмовими документами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, має враховуватись обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор надала повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.10.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч.2 ст. 345 КК України, яке було вручене підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 , що засвідчено їх власноручним підписом.

Постановою прокурора Салтівської окружної прокуратури в Харківській області про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.10.2024 обидва матеріали досудового розслідування були об`єднані в ЄРДР під загальним номером 0003456, про що внесено відомості до ЄРДР.

Підозра ОСОБА_5 цілком обґрунтована зібраними на теперішній час доказами: даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, протоколах допиту свідків,протоколом допиту потерпілого, консультативним висновком лікаря тощо. Досудове розслідування триває.

Виходячи з приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Проаналізувавши перелічені прокурором ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного, можна дійти висновку, що зазначені ризики існують.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтований суворістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні злочину та відсутністю міцних соціальних зв`язків у останнього, а саме відсутністю сім`ї, відсутністю неповнолітніх утриманців, постійного офіційного місця роботи тощо.

Слідчим суддею надано оцінку зазначеній обставині вчинення кримінально-протиправних діянь, котра полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , мав намір залишити місце зупинки його транспортного засобу до завершення всіх процедур, з метою проведення яких він був зупинений. Дана обставина свідчить про можливе вжиття підозрюваним заходів переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тією обставиною, що одним із допитаних свідків виступає особа, котра в момент події кримінально-протиправних діянь перебувала на пасажирському сидіння транспортного засобу підозрюваного, а саме свідок ОСОБА_11 .

Існування вказаних ризиків наряду з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті "належна правова процедура" - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 1 ст. 52 Хартії основоположних прав Європейського Союзу 2000 року будь-яке обмеження прав і свобод, що визначаються цією Хартією, повинне здійснюватися на підставі закону з повагою до сутності цих прав і свобод; застосовані за принципом пропорційності обмеження можуть бути встановлені тільки тоді, коли вони потрібні та відповідають цілям і загальним інтересам, визнаним Європейським Союзом, або потребі захистити права і свободи інших осіб.

Відповідно до ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників термін "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 та 17 ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на захист.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи від 27.09.2006 № Rec (2006) 13 державам-членам щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, умов, в яких воно має відбуватися, та про заходи забезпечення гарантій проти зловживань, якими визначено детальні стандарти щодо права на оскарження: "13. За взяття особи під варту, дозвіл на продовження цього заходу та застосування альтернативних заходів має відповідати судовий орган. У більшості випадків можна очікувати, що судовий дозвіл, який необхідний для тримання під вартою та застосування альтернативних заходів, надаватиметься судом, але тут використано термін "судовий орган", оскільки Конвенція визнає, що ця функція може також виконуватися іншими посадовцями, якщо вони відповідають вимогам незалежності та безсторонності, розробленими у практиці стосовно статті 6 Конвенції. 18. Будь-яка особа, що її утримують під вартою, як і будь-хто, щодо кого ухвалюється рішення стосовно продовження такого утримання або стосовно альтернативних заходів, повинна мати право оскаржити таке рішення та по ухваленні цього рішення повинна бути поінформованою про наявність такого права. 19. [1] Утримувана під вартою особа повинна мати самостійне право невідкладно звернутись до суду в питанні правомірності утримування її під арештом. [2] Це право може бути забезпечено у спосіб періодичного перегляду питання про утримання під вартою, що дозволяє порушити будь-яку проблему, пов`язану з таким зверненням".

У своєму Рішенні від 19.10.2009 № 26-рп/2009 Конституційний Суд України виснував, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Виходячи з вказаних норм, враховуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів на даному етапі розслідування, заслухавши всіх учасників розгляду клопотання, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові матеріали, вивчивши характеризуючі особу підозрюваного дані, з метою досягнення завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість інкримінованої підозри, наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не спростовуються доводами захисту, слідчий суддя не вбачає за можливе застосувати до підозрюваного інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, а отже клопотання старшого слідчого, погоджене з прокурором, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, з моменту затримання, а саме з 16:05 17.10.2024.

Строк дії ухвали встановити до 16:05 15.12.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.10.2024 о 11:30.

Слідчий суддя ОСОБА_1