Справа №345/4431/24
Провадження № 1-кп/345/323/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження № 0000394 від 17.07.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бердянськ Бердянського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Строк дії воєнного стану в Україні в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», та востаннє продовжений Указом Президента України від 06.05.2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-IX, з 05 год. 30 хв. 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2024 близько

16:00 год. ОСОБА_4 перебував в АДРЕСА_3 , в приміщенні аптеки «Подорожник», де на лавці зліва від входу побачив мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T», який там залишила потерпіла ОСОБА_5 . Тоді в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із лавки, розміщеної зліва від входу у приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T», 4/64 GB, темно-синього кольору, вартістю 2 583 грн., в силіконовому прозорому чохлі-накладці, вартістю 65 грн., який належав потерпілій ОСОБА_5 .

З викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 648 грн.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснивши, що він дійсно 17.07.2024 близько

16:00 год. перебував в АДРЕСА_3 , в приміщенні аптеки «Подорожник», де таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 8T», 4/64 GB, темно-синього кольору, вартістю 2 583 грн., в силіконовому прозорому чохлі-накладці, вартістю 65 грн., який належав потерпілій ОСОБА_5 . У подальшому з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Запевняє, що такого більше не повториться, просить вибачення у потерпілої і суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також вказала, що до обвинуваченого претензій немає, матеріальну шкоду їй відшкодовано, цивільний позов заявляти не буде, просить суд призначити покарання на власний розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_6 просить ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, якою ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Так як вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

До обставин, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться на ЗПТ у лікаря нарколога, до лікаря всихіатра за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а також обставини, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілої.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне його відбування.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395, Ч. 15 ст. 615 КПК України, суд:,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.07.2024 (справа № 345/4255/24, провадження №1-кс/345/637/2024) на майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M1908C3XG», темно-синього кольору, в силіконовому чохлі-накладці, прозорого кольору, який упаковано в спецпакет НПУ CRI 1106412, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - після вступу вироку в законну силу скасувати.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M1908C3XG», темно-синього кольору, в силіконовому чохлі-накладці, прозорого кольору, який упаковано в спецпакет НПУ CRI 1106412 - після вступу вироку в законну силуповернути законному володільцю;

- CD-R диск марки «НР», із відеозаписами з камер відео нагляду, встановлених в приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 - після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах справи

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 757,28 гривень витрат на проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/109-24/10360-ТВ від 22.07.2024.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: