Справа № 352/1958/24
Провадження № 1-кп/352/241/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000245 від 22.06.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений вчинив злочин за таких обставин.

Близько п`яти років тому (більш точної дати та часу досудове розслідування не встановило) обвинувачений, перебуваючи на риболовлі в с. Хом`яківка Тисменицького району Івано-Франківської області, на березі озера знайшов кастет кустарного або промислового виробництва, який є різновидом холодної зброї, та вирішив його привласнити. Обвинувачений переніс знайдений кастет до свого місця проживання, а потім помістив до наплічної сумки, де й зберігав.

21 червня 2024 року близько 20:00 год обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, в порушення спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, встановленого Постановою Верховної ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», розділу II Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (з наступними змінами та доповненнями), та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованої у МЮУ 07.10.1998 за № 637/3077, достовірно знаючи, що в його наплічній сумці чорного кольору знаходиться кастет, поїхав із ним на своєму автомобілі марки «Peugeot Partner» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з АДРЕСА_1 .

Цього ж дня близько 20:40 год працівники СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на вул. Галицька в м. Тисмениця на підставі ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та п. 11 розпорядження КМУ № 181-р від 24.02.2022 «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні» зупинили автомобіль марки «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого для перевірки документів і транспортного засобу. Під час поверхневої перевірки обвинувачений, усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним поводженням зі зброєю, видав працівникам поліції наявний у його наплічній сумці кастет, який працівники поліції вилучили.

Згідно висновку експертизи вказаний кастет є контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним або промисловим способом.

Суд установив, що прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваний ОСОБА_3 18 липня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди сторони домовились про узгоджену міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, зокрема, обмеження їх права оскарження вироку суду згідно ст. 394, 424 КПК України, для підозрюваного також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а обвинувачений має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, підозрюваному розяснені та зрозумілі.

Сторони визнають, що укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони визнають, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, із клопотанням про скасування вироку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся; він та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений підтвердив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд уважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 468, 469 ч. 4, 5 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд установив, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Надана суду угода відповідає вимогам, які пред`являються до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 472 КПК України, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків укладення і затвердження угоди та наслідків невиконання угоди.

Обставини, які б вказували на необхідність відмови у затвердженні угоди, відсутні.

Зокрема, суд уважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, у виді громадських робіт на строк 180 годин буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертизиСЕ-19/109-24/9088-ХЗ від 04.07.2024 у розмірі 1893,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 липня 2024 року, укладену між прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят годин.

Речовий доказ кастет, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

Речовий доказ диск формату DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського за 21.06.2024 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (одну тисячу вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп. процесуальних витрат у користь держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6