У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, інваліда ІІ групи, не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, необхідність в чому обґрунтована наступним.

У провадженні СУ ГУНП у Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 14.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 03.03.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 2105-ІХ, строк якого відповідним Законом продовжено по теперішній час.

При проведенні мобілізації на території Полтавської області громадянину ОСОБА_7 спрямовано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із викладеним ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_5 та зустрівся з ним 28.10.2024 року близько 15 год 55 хв біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що допоможе вирішити з посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » питання влаштування ОСОБА_7 до аспірантури та з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 питання отримання ОСОБА_7 права на відстрочку від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації у зв`язку із навчанням в аспірантурі. З цією метою ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та пообіцяв здійснити такий вплив за надання для себе неправомірної вигоди у вигляді грошей у загальній сумі 2000 доларів США.

У подальшому 29.10.2024 року, близько 13 год 44 хв, ОСОБА_5 біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_7 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про зарахування ОСОБА_7 до аспірантури вказаного закладу та прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочку від призову ОСОБА_7 на військову службу в ЗСУ під час мобілізації у зв`язку із навчанням в аспірантурі.

На виконання вказаних домовленостей 18.11.2024 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 документи, які підтверджують його навчання в аспірантурі Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що надає право на відстрочку від призову ОСОБА_7 на військову службу в ЗСУ під час мобілізації.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, 19.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по матеріалах кримінального провадження доказів, а саме: показаннями свідка ОСОБА_8 від 24.10.2024 року, який повідомив, що ОСОБА_9 . влаштовує на навчання до вищих навчальних закладів, з метою уникнення від призову на військову службу по мобілізації; свідка ОСОБА_7 від 28.10.2024, який повідомив про те, що ОСОБА_5 пообіцяв влаштувати його на навчання в аспірантурі в вищому навчальному закладі, з метою уникнення від призову на військову службу по мобілізації; допитом свідка ОСОБА_7 від 29.10.2024 року, який повідомив про те, що він передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, поблизу приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення відстрочки від призову до ЗСУ по мобілізації на чотири роки; відомостями, що містяться у протоколі огляду від 29.10.2024 року особистих речей ОСОБА_7 , протоколі огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_7 від 29.10.2024 року; речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважаючи на це, оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий просить покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожним усним чи письмовимвикликом до слідчого, прокурора чи суду, в тому числі за допомого телекомунікаційних послуг; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги, викладені у клопотанні, підтримав у повному обсязі, просив задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи пред?явлену ОСОБА_5 підозру необґрунтованою, а ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не доведеними. Просив у задоволенні цього клопотання відмовити, проте у випадку, якщо за результатом судового розгляду клопотання, слідчий суддя дійде до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, просив застосувати щодо останнього особисте зобов?язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 19.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, тобто у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також у пропозиції та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Тобто, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення зібраними у справі доказами.

Підставою для застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, які слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обов`язок обґрунтування ризиків кримінального провадження покладено нормами КПК України на слідчого, прокурора.

Виходячи із зазначеного стандарту доказування (переконання), слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду прокурором було доведено наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачене покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, існує й ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спробу незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, внаслідок чого останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, що суттєво перешкодить кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан, а також те, що підозрюваний є інвалідом ІІ групи та до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, з урахуванням наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, аніж застава, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти існуючим ризикам.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Відтак, зважаючи на те, що під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст.182 КПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22 тарвня 2018 року, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року, заява № 12050/04, § 78).

Отже, розмір застави повинен бути достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу. При цьому не допускається встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави і перетворюється на безальтернативне ув`язнення.

Виходячи з викладеного, враховуючи майновий, соціальний та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що запропонований слідчим у клопотанні та підтриманий прокурором у судовому засіданні розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є справедливим і здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні. Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не порушує прав підозрюваного та не може бути завідомо непомірним для ОСОБА_5 .

Відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 3028 грн), що становить 60 560 грн.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, в зв`язку із існуванням ризиків, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов?язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в частині покладення на ОСОБА_5 обов`язку носити електронний засіб контролю, у зв`язку із недоведеністю прокурором необхідності в цьому.

На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.176, 177, 182, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Покласти на підозрюваного строком на два місяці процесуальні обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0015950, призначення платежу застава, прізвище, ім?я, по-батькові особи, за кого вноситься застава, сума застави, дата внесення застави, № ухвали суду та назва суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями ), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.11.2024 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1