Справа № 159/5813/24
Провадження № 1-в/159/284/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Ковельського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання (подання) Ковельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 08.09.2004 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

у зв`язку із усуненням караності діяння за яке він був засуджений,-

встановив:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло подання Ковельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про звільнення від відбування покарання засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області у зв`язку із усуненням караності діяння в порядку ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України .

В обґрунтування подання зазначає, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до внесених змін викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому просить звільнити від відбування покарання засудженого у зв`язку із усуненням караності діяння.

Представник Ковельського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області звернувся із заявою, в якій подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор звернувся із заявою, в якій не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений на розгляд клопотання не з`явився.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст. 74 КК України.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена ст.51 КУпАП.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічного висновку дійшов ОП ККС ВС 07.10.2024 №278/1566/21.

Згідно з ч.5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 (сімнадцять) гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної у підпункті 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2004 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України за діяння , що мало місце 03.03.2001 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік, вартість викраденого майна, згідно вироку суду, становить 297,40 грн.. До 2024 року перебував у розшуку.

Відповідно для кваліфікації крадіжки як кримінального правопорушення вартість викраденого майна у 2001 році становить від 331 грн.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року та звільнити засудженого на підставі ч.2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537- 539 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання (подання) задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , від покарання призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2004 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3роки, із звільненням на підставі ст..75,76 КК України з випробуванням, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Головуючий-суддяОСОБА_1