Справа № 331/1383/23
Провадження № 1-кп/333/279/24
ВИРОК

Іменем України

20 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000547, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14 квітня 2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

05 червня 2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

18 жовтня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2006 року за ч. 2 ст. 190 КК України та визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців;

28 вересня 2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

05 березня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України шляхом поглинення визначено покарання з урахуванням попереднього вироку від 28 вересня 2011 року у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців;

17 липня 2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

05 листопада 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

06 грудня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2023 року зменшено строк покарання, визначено 4 місяці арешту;

16 травня 2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вироком Запорізького апеляційного суду від 04 січня 2024 року скасовано вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2023 року, призначено покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців,

06 лютого 2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за скоєння злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

01.12.2022 року, приблизно об 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячи на ЗГТ «пл. Університетська» в м. Запоріжжі, під вигаданим приводом здійснити дзвінок, попросив у потерпілого ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note7» на 64 Gb, модель М1901FG, в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно із висновком експерта складає 4 169 грн. 33 коп., в якому була встановлена сім-карат оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_3 , сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , на рахунку якої було 10,00 грн., та який наміру повертати ОСОБА_3 не мав. Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся та за його діями ніхто не спостерігає, з вказаним телефоном зник з місця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4 167 грн. 33 коп.

2. Позиція обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, та підтвердив суду, що вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах. Не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, дати, часу, місця вчинення епізоду злочинної діяльності, майна, яким заволодів, правової кваліфікації свого діяння. Зазначив, що 01.12.2022 року у денний час доби, на ЗГТ «пл. Університетська» в м. Запоріжжі, під вигаданим приводом здійснити дзвінок, взяв у потерпілого його мобільний телефон марки «Xiaomi» та скориставшись тим, що останній відволікся на декілька хвилин, пішов разом із його мобільним телефоном. Під час досудового слідства він видав цей телефон працівникам поліції та його було повернуто потерпілому. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причина його неявки суду невідома.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд, на підставі положень ст. 325 КПК України, вирішує проводити судовий розгляд без участі потерпілого.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, а також мотиви неврахування окремих доказів.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, та проведених у справі судових експертиз, що були оголошені стороною обвинувачення в судовому засіданні.

4. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Під час допиту обвинувачений не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, і беззаперечно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

5. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині та дії ОСОБА_3 кваліфікує як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 190 КК України.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

7. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного - раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із посяганням на чужу власність, його стан здоров`я, соціальні зв`язки - неодружений, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3 групи.

У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Також суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_3 призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 року.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вирішує, оскільки останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 56, 65-67, ч. 2 ст. 90 КК України, ст. ст. 100, 214, 318, 322, ч. 3 ст. 349, 368, 371, ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2024 року більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання - 16 год. 25 хв. 16 травня 2023 року.

Зарахувати у строк покарання строк відбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року (з урахуванням ухвали Запорізького апеляційного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року) - 4 місяці.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000547 для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/108-22/14618-ТВ від 26 грудня 2022 року, в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ по справі:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note7» на 64 Gb, модель М1901FG, в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1