ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представника власника майна -

адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 26 липня 2024 року (ЄРДР №0003750),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 26 липня 2024 року клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 задоволено частково. Накладено арешт на мобільний телефон марки «Айфон» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , з позбавленням права на відчуження. В решті вимог клопотання - відмовлено.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів того, що вилучені речі, а саме: ноутбук з серійним номером s/n:L9NRKD00867439E з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Айфон» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім карткою № НОМЕР_6 ; 6 предметів схожих на секс-іграшки; банківські картки «Приватбанку» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , «Монобанку» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; роутер моделі «Archer C64» с/н: НОМЕР_11 з зарядним пристроєм від нього; освітлювальна лампа зі штативом, відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був повністю задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що вказане майно, а саме: ноутбук з серійним номером s/n:L9NRKD00867439E з зарядним пристроєм; та мобільний телефон марки «Айфон» імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім карткою № НОМЕР_6 , останній належить ОСОБА_11 , є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, містять інформацію, яка підтверджує факт злочинної діяльності ОСОБА_8 . У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити клопотання, міркування представника власника майна ОСОБА_9 та власника майна ОСОБА_8 , які заперечували доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя не дотримався в повній мірі вказаних вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий визнано речовими доказами.

Апеляційний суд вважає, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та може мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 301 КК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необґрунтовано відмовив в накладенні арешту на частину вилученого майна під час проведення обшуку, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді - скасувати та задовольнити клопотання слідчого частково.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 26 липня 2024 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна скасувати.

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення 17.07.2024 обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук з серійним номером s/n:L9NRKD00867439E з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Айфон» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Айфон » імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 з сім карткою № НОМЕР_6 та заборонити використовувати чи відчужувати вказані речі.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді