Справа № 577/3737/24
Провадження № 1-в/577/128/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ВК №130 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп справу за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Остки Рокитнівського району Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженої, раніше неодноразово судимої, останній раз 23 серпня 2022 року Рокитнівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє клопотання обґрунтовує тим, що вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року вона засуджена за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі. До державної установи «Конотопська виправна колонія (№ 130)» ОСОБА_5 прибула 30 березня 2024 року з державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)». На даний час відбуває покарання у державній установі «Конотопська виправна колонія (№ 130)», просить застосувати до неї ст. 81 КК України.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримала, просить задовільнити, вважає, що зарекомендувала себе з позитивної сторони, стала на шлях виправлення.

Представник державної установи «Конотопська виправна колонія (№ 130)» не заперечує проти умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.

Прокурор заперечує проти задоволення заяви засудженої, вважає, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довела свого виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженої, представника державної установи «Конотопська виправна колонія (№ 130)», думку прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженої, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року засуджена за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі.

До державної установи «Конотопська виправна колонія (№ 130)» ОСОБА_5 прибула 30 березня 2024 року.

Станом на 15 липня 2024 року відбула 1 рік 8 місяців 27 днів покарання, не відбута частина покарання становить 5 місяців 3 дні.

Засуджена ОСОБА_5 працевлаштована, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, міру покарання вважає справедливою, до відповідальності за порушення режиму відбування покарань не притягувалася, має одне заохочення, стягненнь не має.

Під час відбування покарання в державній установі «Конотопська виправна колонія (№ 130)» засуджена ОСОБА_5 працевлаштована в їдальні установи. За час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, має одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та прядку спальне міце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувалася при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання роби з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 59 Кримінально-виконавчого кодекеу України підтримує доброзичливі зв`язки з рідними та друзями, шляхом телефонних розмов. Вину у вчиненому злочині визнала. За вироком суду позову не має. Засуджена ОСОБА_5 під час відбування покарання на профілактичному обліку в установі не перебувала.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи особу засудженої та її поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, тяжкість кримінального правопорушення, за яке остання відбуває покарання, суд вважає, що засуджена ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, а тому приходить до висновку, що вона не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення і в майбутньому готова стати законослухняним членом суспільства, а отже заслуговує на застосування до неї умовно-дострокового звільнення від покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року на невідбуту частину покарання у виді обмеження волі строком 5 місяців 3 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1