У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 11.04.2024 р.,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 яке мотивує наступним.

Слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000042 від 11.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

06.02.2024 Верховна Рада прийняла Закон України № 3564-IX Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 05.02.2024 № 49/2024 на 90 діб.

08.05.2024 Верховна Рада прийняла Закон України № 3684-IX Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 06.05.2024 № 271/2024 на 90 діб.

У статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати її територію. Проте, таке право не є абсолютним і може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України).

Так, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану, конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, у тому числі статтею 33 Конституції України, можуть бути обмежені.

Кабінетом Міністрів України внесено зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

З метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, однак не пізніше квітня 2024 року, у ОСОБА_4 та невстановлених осіб виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України під час воєнного стану, за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_4 та невстановлені особи розробили злочинний план, згідно якого: ОСОБА_4 повинен був підшукати громадян України, які мають намір перетнути державний кордон України без належних на те підстав і документів та повідомити вартість таких послуг, а невстановлені особи у свою чергу повинні здійснювати оформлення таким громадянам групи інвалідності без наявних на те підстав, з залученням лікарів лікувальних закладів, членів комісій МСЕК.

З цією метою ОСОБА_4 , який проходить службу на посаді заступника начальника Лубенського РУ ГУ ДСНС України в Полтавській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, у квітні 2024, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, підшукав ОСОБА_8 , який мав намір незаконно, у зв`язку з обмеженням виїзду з України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України у період воєнного стану, виїхати за межі території України до іншої країни.

26.04.2024 р., о 15:20 годині, на парковці за адресою: АДРЕСА_2 , відбулася зустріч на якій ОСОБА_4 довів до ОСОБА_8 план дії, направлений на незаконний перетин через державний кордон України, тобто повідомив, що він допоможе виїхати та безперешкодно переїжджати через державний кордон України на постійній основі. Для цього ОСОБА_8 повинен надати ОСОБА_4 копію паспорту громадянина України, військово-обліковий документ та дві фото 3х4 см., а також кошти в сумі 20 000 доларів США, а ОСОБА_4 в свою чергу у строк 1,5 місяці організує оформлення 2-ї групи інвалідності без участі ОСОБА_8 та внесення в електронний реєстр «Оберіг».

02.05.2024 р., о 18:10 годині, на парковці за адресою: АДРЕСА_2 , відбулася зустріч на якій ОСОБА_4 повторно довів до ОСОБА_8 план дії, направлений на незаконний перетин через державний кордон України, отримав від останнього копію паспорту громадянина України, копію військового, дві фото 3х4 см., а також кошти в сумі 20 000 доларів США (792 740 гривень по курсу НБУ - 39,6370 гривень за 1 долар США). При цьому ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_8 оформити документи, які будуть надавати йому право виїзду за кордон України.

30.09.2024 р. у відповідності до ст. ст. 133, 135, 276, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, про те, що він підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, або сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з метою зміни їх показань в подальшому та приховування інших відомих їх фактів; знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке в аспекті кримінально-правової кваліфікації та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину та у разі доведення перед судом його винуватості застосування до останнього покарання, передбаченого Законом, є обґрунтованим ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що може призвести до тяганини у справі та порушення вимог ст. 28 КПК України щодо прийняття остаточного процесуального рішення в розумні строки.

Вагомість зібраних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, добрий стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджають обранню стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

-особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків, експертів, з метою уникнення покарання.

-особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

-домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні та переховування від органів досудового розслідування та суду а також те, що підозрюваний не має постійних джерел доходу підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий у своєму клопотанні прохав підозрюваному ОСОБА_4 визначити такий розмір застави, який забезпечить виконання ним передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, при цьому не буде становити для нього надмірного майнового тягаря, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, зокрема у подвійному розмірі суми коштів, незаконно отриманих ОСОБА_4 від ОСОБА_8 за організацію незаконного перетину кордону Країни - 1 585 480 гривень (20 000 доларів США х 2 (1 585 480 гривень по курсу НБУ - 39,6370 гривень за 1 долар США).

У судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вважав за можливе застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 1 585 480 гривень.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Проснив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, врахувавши, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, сім`ю, яку утримує, постійне місце проживання та роботи. Вважає, що підозра є не обгрунтованою, оскільки його підзахисний не вчинив жодних активних дій, спрямованих на забезпечення можливості виїзду осіб за кордон. Зазначені у клопотання ризики нічим не підтверджуються. У разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі, передбаченому ст.182 КПК України. Прокурором у судовому засіданні не доведено виключність справи, яка розслідується органом досудового розслідування, тому відсутні підстави для застосування більшого розміру застави, ніж визначено законом.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судом встановлено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000042 від 11.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 .

30.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 337 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, розміром спричиненої шкоди.

Так, прокурором у судовому засіданні не надано переконливих доказів виключності цієї справи для суспільства, тому слідчий суддя не знаходить підстав для призначення розміру застави поза межами розміру, визначеного ст.182 КПК України.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути призначений у розмірі, що становить вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є максимальним розміром щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, в межах строку досудового розслідування, з триманням в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Строк тримання під вартою обчислювати з 01 жовтня 2024 року з 16 год. 25 хв.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 28 листопада 2024 року 16 год. 25хв.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб а саме 242 240 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 , звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0015950 , В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855 .

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1