Справа № 944/1024/24
Провадження №1-кс/944/584/24
02.09.2024 рокум.Яворів
На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2024 було накладено арешт на належний їй на праві власності ключ запалення до автомобіля марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з брелком та автомобіль марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.
Вважає, що арешт на ключ запалення та автомобіль накладений безпідставно. Стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно, що перебуває у власності заявника. Підозра заявнику або будь-яким іншим, третім особам не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Також стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст.86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок заявника та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а відтак відсутні правові підстави застосування арешту в частині користування на автомобіль.
Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.
ОСОБА_3 подала суду заяву про слухання справи без її участі, вказала, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.
Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2024 накладено арешт на ключ запалення до автомобіля марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з брелком; автомобіль марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_3 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.
Також, ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 10.05.2024 скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2024 на ключ запалення до автомобіля марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з брелком; автомобіль марки «Audi» моделі А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_3 , в частині заборони користування.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, зокрема, арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Зі змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із вказаних норм вбачається, що питання про скасування арешту майна може вирішуватися, якщо йому передувало вирішення питання про накладення такого арешту, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи, що було здійснено в порядку ст. 170-173 КПК України.
У цьому контексті, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість.
З огляду на вказані законодавчі положення, слідчий суддя не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.
Підстави, наведені в клопотанні про скасування арешту майна, на думку слідчого судді, є недостатніми та не дають можливості встановити, що арешт накладений необґрунтовано або потреба в подальшому накладенні арешту відпала, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для скасування арешту майна.
Таким чином, із наданих матеріалів, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, ОСОБА_3 не навела достатніх доказів того, що арешт накладено необґрунтовано, не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає «справедливому балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті. Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна заявником не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вищенаведеного майна є нагальна потреба, а тому на час розгляду даного клопотання слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна , накладеного ухвалою слідчого судді від 28.03.2024.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 22, 98, 170, 172 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1