Провадження № 1-кс/344/8015/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного 11 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 листопада 2024 року слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 за погодженням з прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09 листопада 2024 року, клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Доводи клопотання.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 11 жовтня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оперуповноважений СКП Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_5 , маючи намір займатись тривалою злочинною діяльністю, яка полягала у збуті наркотичних речовин, у перших числах жовтня 2024 року вступив у попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , який перебуває в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12» за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів.

Крім того, до своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 не пізніше початку жовтня 2024 року залучив також свого знайомого ОСОБА_9 .

З метою прикриття злочинної діяльності, яка полягала у збуті наркотичних засобів шляхом розкладання їх закладок, за матеріальну винагороду ОСОБА_5 залучив і невстановлену досудовим розслідуванням особу для адміністрування телеграм каналу support/work/FuckOff, в обов`язки якої входило надсилання координатів місцезнаходження наркотичних засобів, які необхідно розповсюдити шляхом встановлення закладок збувачами, облік розкладених закладок та надсилання координатів та фото місць розташування закладок споживачам наркотичних засобів.

Крім того, указана невстановлена особа, за задумом ОСОБА_5 , мала проводити інструктажі збувачам наркотичних засобів щодо користування програмою GPS MAP CAMERA, яка призначена для відстеження в реальному часі місцезнаходження закладок.

Згідно розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_8 повинен був підшукати особу для збуту на території міста Коломиї та Коломийського району наркотичних засобів за матеріальну винагороду, так званого «закладчика». З метою викликати у потенційного збутчика наркотичних засобів зацікавленості у вигідності роботи розставляння закладок наркотичних засобів, ОСОБА_5 пообіцяв матеріальну винагороду у розмірі 150 грн. за одну закладку.

На пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_8 погодився та пообіцяв найближчим часом проінформувати про проведену роботу.

З метою виконання прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , одразу після телефонної розмови з ним, зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та запропонував роботу, при цьому повідомив що працювати необхідно буде на працівника поліції, запевнив у безпечності роботи та не викритті його протиправної діяльності.

ОСОБА_9 ж, за задумом ОСОБА_5 , повинен був передавати наркотичні засоби ОСОБА_10 або вказувати їх місцеперебування за допомогою месенджерів, встановити на його мобільний телефон додаток GPS MAP CAMERA, для відстеження в реальному часі місцезнаходження разом із фотографіями закладок наркотичних засобів, а також перевірки на надійність потенційного працівника.

Після отримання згоди ОСОБА_10 на збут наркотичних засобів шляхом розкладання закладок під керівництвом ОСОБА_5 , ОСОБА_8 повідомив про виконану роботу ОСОБА_5 у телефонному режимі та надав номер мобільного телефону ОСОБА_10 для зв`язку з ним.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , діючи з ним за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 03.10.2024 у першій половині дня зателефонував ОСОБА_10 та домовився про зустріч у м. Коломия на 06.10.2024 на вул. Мазепи, поруч магазину «Експрес». У ході телефонної розмови ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що він телефонує від ОСОБА_11 з приводу роботи.

Під час зустрічі, яка відбулася у другій половині дня 06.10.2024 на АДРЕСА_1 , поруч магазину «Експрес» ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що він від ОСОБА_11 та що він, тобто ОСОБА_12 , пропонує роботу, яка полягає у розставлянні закладок з наркотичними засобами на території міста Коломия і Коломийського району. При цьому з метою викликати у ОСОБА_10 впевненість у вигідності та безпечності роботи ОСОБА_9 повідомив, що оплата за кожну закладку наркотичних засобів буде становити 150 грн, а ОСОБА_13 як працівник поліції буде прикривати їх протиправну діяльність, адже саме він організовує цю роботу.

На запитання ОСОБА_10 , яким чином він буде отримувати наркотичні засоби для їх розкладання, ОСОБА_9 повідомив, що всю інформацію ОСОБА_10 буде отримувати через телеграм канал, та наказав купити новий абонентський номер мобільного телефону для приєднання до нього.

Про готовність збувати наркотичні засоби шляхом їх прихованого розкладання для ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 телефоном незадовго після зустрічі з ОСОБА_9 .

У першій половині дня 21.10.2024 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, для виконання своєї ролі щодо перевірки ОСОБА_10 зателефонував йому та домовився про зустріч на 13 годину у АДРЕСА_2 , неподалік старого польського кладовища.

Під час зустрічі ОСОБА_9 , не бажаючи бути викритим правоохоронними органами, з метою здійснення за вказівкою ОСОБА_5 ретельної перевірки ОСОБА_10 , наказав останньому пройти з ним у безлюдне місце на території старого польського кладовища у м. Коломия, після чого здійснив його незаконний поверхневий огляд, зняв верхній одяг та оглянув на наявність пристроїв негласного отримання інформації.

Переконавшись, що ОСОБА_10 не здійснює за ним та ОСОБА_5 негласне стеження та не записує його розмови, ОСОБА_9 запитав, чи наявний у ОСОБА_10 новий абонентський номер мобільного телефону та попросив надати номер банківської картки для здійснення розрахунків з ним за виконану роботу.

Після отримання запитуваної інформації ОСОБА_10 запитав, які саме наркотичні засоби йому доведеться збувати, на що отримав відповідь ОСОБА_9 , що це буде марихуана і запевнив у безпечності роботи, адже ОСОБА_5 буде створений зелений коридор у певних частинах міста Коломиї, де необхідно буде здійснювати розкладання закладок. Про місця розміщення та кількість закладок ОСОБА_10 , за словами ОСОБА_9 , інформуватимуть за допомогою мессенджера Telegram.

При цьому ОСОБА_9 достовірно усвідомлював, що за допомогою мессенджера Telegram ОСОБА_10 отримуватиме інформацію про місцезнаходження наркотичних засобів для їх подальшого збуту шляхом розкладання закладок, а також інформуватиме про виконану роботу, тобто про збут наркотичних засобів.

Цього ж таки дня о 22.03 год на вказаний ОСОБА_9 номер мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_1 , надійшло повідомлення у мессенджері Telegram від невстановленої особи, яка діяла за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , абонента support/work/FuckOff, яке слугувало сигналом початку роботи.

22 жовтня 2024 року близько 16.31 год від невстановленої особи, яка діяла за попередньою змовою групою осіб із працівником поліції ОСОБА_5 , абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram ОСОБА_10 надійшло повідомлення із запитанням, чи він на зв`язку та чи розумів він умови роботи, на що ОСОБА_10 відповів ствердно.

Наступне повідомлення, яке отримав ОСОБА_10 від того ж абонента близько 18 год, було спонуканням бути готовим до роботи із вказанням про те, що кур`єр готує посилку.

Приблизно через 20 хвилин 22.10.2024 від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка діяла за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , під його керівництвом, абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram ОСОБА_10 надійшли координати місцезнаходження наркотичних засобів, які знаходились у АДРЕСА_3 , в районі кладовища, а також вимога відправити відеозапис огляду посилки наркотичних засобів, після їх отримання.

У такий спосіб невстановлена досудовим розслідуванням особа абонент support/work/FuckOff, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та за його вказівкою, 22.10.2024 близько 18 год 20 хв збули ОСОБА_10 наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежений, вага якого становить не менше 21,745 грам.

Отримані від ОСОБА_5 та невстановленої досудовим розслідуванням особи абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram наркотичні засоби ОСОБА_10 повинен був за їх вказівкою розповсюдити, тобто збути шляхом встановлення закладок на території міста Коломия у місцях, визначених ОСОБА_5 та його спільниками, в тому числі і невстановленою особою абонентом support/work/FuckOff у мессенджері Telegram.

Отримавши близько 22 год 22.10.2024 за вказівкою ОСОБА_5 та невстановленої особи абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram наркотичні засоби, які зберігалися у чорному поліетиленовому пакеті, ОСОБА_10 розпакував та виявив, що там знаходилося 130 згортків, обмотаних у стрічку зеленого, синього та червоного кольору, які позначали відповідну вагу наркотичного засобу.

Про отримання наркотичних засобів ОСОБА_10 проінформував невстановлену особу абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram, а через неї і ОСОБА_5 шляхом надіслання відповідного відео 23.10.2024 близько 10 год.

З метою приведення у виконання свого злочинного наміру, направленого на збут за матеріальну винагороду наркотичних засобів, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою абонентом support/work/FuckOff у мессенджері Telegram, діючи через неї, надав в ході переписки вказівку ОСОБА_10 того ж дня, тобто 23.10.2024, здійснити збут отриманих наркотичних засобів на території міста Коломия в районі магазину епіцентр та паперової фабрики у кількості по 65 згортків, надавши при цьому детальні інструкції щодо обсягів та ваги наркотичних засобів, які необхідно було збути шляхом встановлення закладок.

Крім того, ОСОБА_10 було поставлено чіткі вимоги про кожен здійснений ним збут наркотичного засобу шляхом встановлення відповідної його закладки інформувати абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram, надсилаючи фото із координатами наркотичного засобу за допомогою додатку GPS MAP CAMERA.

На виконання вказівки невстановленої особи абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram, а через нього і відповідно ОСОБА_5 , ОСОБА_10 23.10.2024 у період з 13 по 15 год здійснив збут 100 згортків наркотичного засобу в районі магазину епіцентр та паперової фабрики, проінформувавши про кожен факт здійсненого збуту за допомогою програми GPS MAP CAMERA та мессенджера Telegram.

Після здійснення збуту 100 згортків наркотичних засобів ОСОБА_10 від абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram отримав повідомлення про необхідність вказання номеру банківської карти для проведення з ним розрахунку за виконану роботу та вказівку про припинення встановлення закладок наркотичних засобів і необхідності встановлення решти 30 закладок в районі парку Шевченка у місті Коломия на наступний день.

На виконання вказівки невстановленої особи абонента support/work/FuckOff у мессенджері Telegram, а через неї і ОСОБА_5 , ОСОБА_10 24.10.2024 близько 16 год здійснив збут 6 згортків наркотичної речовини шляхом здійснення закладок в районі парку Шевченка у місті Коломия, про що одразу ж проінформував співучасників злочину за допомогою мессенджера Telegram, додавши фотознімки з геолокацією, зроблені за допомогою GPS MAP CAMERA.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному збуті наркотичних засобів, незаконному збуті наркотичних засобів вчиненому повторно, незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 Кримінального процесуального кодексу України, 08.11.2024 вручено особисто.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних злочинів підтверджується рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області від 09.10.2024 р. № 5/1/2-1719 з додатками, заявою ОСОБА_10 від 09.10.2024, відповіддю на доручення вих. № 5/1/2-1735 від 11.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.10.2024, відповіддю на доручення вих. №5/1/2-1816 від 28.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/109-24/15570-НЗПРАП та № СЕ-19/109-24/15571-НЗПРАП від 30.10.2024, протоколами відібрання взірців для проведення експертизи психотропних речовин, наркотичних засобів та прекурсорів від 23.10.2024 та від 06.11.2024, протоколом добровільної видачі від 23.10.2024, протоколом огляду мобільного телефону від 25.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ймовірність переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, у тому числі використовуючи широке коло його зв`язків, набуте під час службової діяльності.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи власний досвід роботи у правоохоронних органах та широке коло знайомств серед працівників правоохоронних органів, може вчиняти умисні дії, в тому числі і підробляти відповідні документи, з метою створення доказів власної непричетності чи введення органу досудового розслідування, а також, перебуваючи на волі, останній має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а також на співробітників поліції, які приймали участь у затриманні ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій, у тому числі із використанням набутого в органах поліції досвіду конспіративності таких дій.

Підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При визначення розміру застави ОСОБА_5 слідчий за погодженням з прокурором просить врахувати дані його декларації про доходи за 2023 рік, а саме наявності у власності криптовалюти на суму 1 389 897 грн., готівкових коштів у розмірі 350000 гривень та 5000 євро, 489136 грн заробітної плати, отриманої від Національної поліції України, а також наявності нерухомого майна.

Враховуючи викладене та беручи до уваги актуальність і суспільну резонансність даного кримінального провадження, а також те, що органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_5 до вчинення і інших злочинів, розмір застави слід визначити у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757000 грн.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757000 грн.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурори підтримали вимоги клопотання, пояснили, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просили клопотання задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину не визнав, просив визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що підозра, пред`явлена прокурором, є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджені, зазначив, що до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б підтверджували наявність ризиків та підстави для застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі, якщо суд прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави у мінімальному розмірі.

Оцінка та висновки слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурорів, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності з положеннями частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Також слідчий суддя зазначає, що відповідно до статті 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як визначено у частині першій статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У пункті 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» Європейський суд з прав людини вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними доказами, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області від 09.10.2024 р. № 5/1/2-1719 з додатками, заявою ОСОБА_10 від 09.10.2024, відповіддю на доручення вих. № 5/1/2-1735 від 11.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.10.2024, відповіддю на доручення вих. №5/1/2-1816 від 28.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/109-24/15570-НЗПРАП та № СЕ-19/109-24/15571-НЗПРАП від 30.10.2024, протоколами відібрання взірців для проведення експертизи психотропних речовин, наркотичних засобів та прекурсорів від 23.10.2024 та від 06.11.2024, протоколом добровільної видачі від 23.10.2024, протоколом огляду мобільного телефону від 25.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази в їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Щодо наявності ризиків.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України; наявністю ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування підозрюваного від органів

досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику, передбаченого у пункті 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,

які мають істотне значення для встановлення

обставин кримінального правопорушення.

Вказаний ризик, передбачений у пункті 2 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи власний досвід роботи у правоохоронних органах та широке коло знайомств серед працівників правоохоронних органів, може вчиняти умисні дії, в тому числі і підробляти відповідні документи, з метою створення доказів власної непричетності чи введення органу досудового розслідування, а також, перебуваючи на волі, останній має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя також виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Також слідчий враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 , працюючи на посаді оперуповноваженого СКП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, будучи працівником правоохоронного органу, уповноваженим на протидію злочинам, в тому числі і у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, сам вчиняв злочини, яким у силу своєї професії зобов`язаний протидіяти, а також органом досудового розслідування не встановлені всі його спільники.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність даного ризику, враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років позбавлення волі.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором, доведено наявність ризиків, які існують та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, тому слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

При цьому застосування інших м`якіших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного джерел доходів, достатніх для внесення застави, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього. Також відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого фактичного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час обставини, що зазначені стороною захисту, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, а також пом`якшують покарання, проте не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, виходячи з конкретних обставин справи.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).

Розмір застави, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, і його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан, стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень нуль копійок.

Окрім цього, слідчий суддя, відповідно до частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 202 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

За змістом частини другої статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання, а саме з 08 листопада 2024 року.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому клопотання підлягає задоволенню і слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 січня 2025 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, та визначити розмір застави у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 08 листопада 2024 року.

Тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень нуль копійок у національній грошовій одиниці, яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання компетентним органам свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, що підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 06 січня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1