КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27.05.2024 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023, що виявлені та вилучені 21.05.2024 в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення їх збереження, а саме:

- мобільні телефони Apple іPhone без маркування в кількості 3 шт.;

- мобільний телефон «A sero A 144» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 без акумулятора з двома сім-картами з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- модем LGU;

- модем «Київстар»;

- чохол-гаманець SiLock;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_5 ;

- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_6 ;

_____________________________________________________________________________

Справа 752/4838/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4277/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- банківська картка Express Bank № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_8 ;

- сім-карти з серійними номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_11 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_12 ;

- упаковка стартового пакету НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон «Еnіgма» ІМЕІ: НОМЕР_14 з сім-картою з серійним номером № НОМЕР_15 та тримачем для сім-карти № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім-карт з номером НОМЕР_17 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_18 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначала, що ні підозрюваний, ні його захисники не були повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання слідчого і відповідно не викликались належним чином у судове засідання, що є порушенням права на захист інтересів особи, яка позбавлена можливості здійснювати захист своїх прав у зв`язку із перебуванням під вартою.

На думку апелянта, слідчим суддею не дотримано гарантій законності при постановленні оскаржуваної ухвали.

Прокурор, власник майна та його представник у судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомили.

23.07.2024 від начальника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із зайнятістю прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 у іншому судовому засіданні.

Разом з тим, доказів на обгрунтування викладених у клопотанні обставин щодо неможливості забезпечення участі прокурора у судовому засіданні, до клопотання не долучено.

Клопотань про відкладення судового засідання від представника власника майна не надходило.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання.

Дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 огли, будучи особами, які здійснюють злочинний вплив, тобто особами, які своїми діями, поступками та рішеннями та завдяки своєму авторитету, іншими особистими якостями та можливостями сприяють, спонукають, координують та здійснюють вплив на злочинну діяльність, організовують та безпосередньо здійснюють розподіл коштів, майна, спрямованих на забезпечення такої діяльності, упродовж листопада - грудня 2023 року, знаходячись на території міста Києва, вчинили кримінальне правопорушення за фактами організації проведення злочинного зібрання (сходки) осіб, які здійснюють злочинний вплив для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, а також участі у такому зібранні (сходці).

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи в статусі суб`єктів злочинного впливу, а саме «кримінальних авторитетів» у АДРЕСА_2 , інших регіонах України, ігноруючи дотримання вимог самокерованої правослухняної поведінки, маючи певний життєвий досвід та розуміння принципів діяльності криміногенних елементів, підтримують кримінальну субкультуру, ідеологію та звичаї злочинного світу (спосіб життя і моралі), протиставляючи себе нормам законності і бажаючи продовжувати свою злочинну діяльність у противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, упродовж листопада - грудня 2023 року організували та приймали участь у злочинних зібраннях (сходках) осіб, які здійснюють злочинний вплив, що виражалось у організації та прийняття участі у злочинному зібранні (сходці), тобто у зібранні осіб, які здійснюють злочинний плив, яка полягає у координації протиправної діяльності, у тому числі з метою розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, сфер злочинного впливу, вирішення конфліктних та спірних ситуацій.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

21.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 -2 КК України.

Згідно даних протоколу обшуку від 21.05.2024, цього ж дня проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено речі та документи, а саме:

- мобільні телефони Apple іPhone без маркування в кількості 3 шт.;

- мобільний телефон «A sero A 144» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 без акумулятора з двомасім-картами з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- модем LGU;

- модем «Київстар»;

- чохол-гаманецьSiLock;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_5 ;

- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Express Bank № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_8 ;

- сім-карти з серійними номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_11 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_12 ;

- упаковка стартового пакету НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон «Еnіgма» ІМЕІ: НОМЕР_14 з сім-картою з серійним номером № НОМЕР_15 та тримачем для сім-карти № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім-карт з номером НОМЕР_17 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_18 .

Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_15 від 21.05.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000538.

23.05.2024 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , у якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023, що виявлені та вилучені ст в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільні телефони Apple іPhone без маркування в кількості 3 шт.;

- мобільний телефон «A sero A 144» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 без акумулятора з двома сім-картами з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- модем LGU;

- модем «Київстар»;

- чохол-гаманець SiLock;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_5 ;

- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Express Bank № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_8 ;

- сім-карти з серійними номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_11 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_12 ;

- упаковка стартового пакету НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон «Еnіgма» ІМЕІ: НОМЕР_14 з сім-картою з серійним номером № НОМЕР_15 та тримачем для сім-карти № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім-карт з номером НОМЕР_17 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_18 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27.05.2024 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023, що виявлені та вилучені 21.05.2024 в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення їх збереження, а саме:

- мобільні телефони Apple іPhone без маркування в кількості 3 шт.;

- мобільний телефон «A sero A 144» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 без акумулятора з двома сім-картами з серійними номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- модем LGU;

- модем «Київстар»;

- чохол-гаманець SiLock;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_5 ;

- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_6 ;

- банківська картка Express Bank № НОМЕР_7 ;

- банківська картка Pivdennyi № НОМЕР_8 ;

- сім-карти з серійними номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_11 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_12 ;

- упаковка стартового пакету НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон «Еnіgма» ІМЕІ: НОМЕР_14 з сім-картою з серійним номером № НОМЕР_15 та тримачем для сім-карти № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім-карт з номером НОМЕР_17 ;

- тримач для сім-карти з номером НОМЕР_18 .

З висновками слідчого судді суду першої інстанції про наявність підстав для арешту вищевказаного майна з метою збереження як речових доказів погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , з тих підстав, що вказане майно може містити на собі сліди злочину або інші відомості, які мають значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000538, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучені речі, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, передане, відчужене чи зникнути.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Доводи апелянта про порушення права на захист власника майна, з тих підстав, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, та постановлено ухвалу у його відсутності, спростовуються матеріалами судового провадження, які містять дані про направлення ОСОБА_6 повістки та смс-повідомлення із викликом у судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 27.05.2024. Разом з тим, підозрюваний у судове засідання по розгляду клопотання не прибув, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3