Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 697/1324/17
Номер провадження 1-кп/711/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.347 КК України, колегія суддів, -

встановила:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.347 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , та брання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений уже не перший раз не являється за викликом до суду, примусові приводи не виконано, своїми діями уникає явку до суду та переховується.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо можливості задоволення клопотання прокурора про оголошення у розшук і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 перетнув державний кордон в період військового часу на законних підставах, з метою збереження життя своєї неповнолітньої дитини - інваліда.

Колегія суддів, заслухавши думку прокурора, захисника, щодо оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого, приходить до наступних висновків:

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся на виклики суду, з урахуванням чого ухвалою від 24.04.2023 року останнього оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження.

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 року вих. № 91-14154/18/23 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон України (виїхав) 09.12.2022 року через пункт пропуску Могилів-Подільський. На даний час інформація про повернення обвинуваченого ОСОБА_7 на територію України відсутня.

Водночас, питання оголошення міжнародного розшуку особи нормами Кримінального процесуального кодексу України не врегульовано, як і не зазначено якими саме доказами має бути доведено про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження віднесено диспозитивність, зміст якої визначено ст. 26 КПК України. За приписами ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частина третя згаданої статті передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України, розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, а отже, враховуючи вищевикладене, і оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого повинно бути здійснено ухвалою суду.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для оголошення останнього у міжнародний розшук, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 перетнув державний кордон України та інформації щодо його повернення на територію України наразі відсутня.

За таких обставин колегія суддів переконана в необхідності задоволення клопотання прокурора щодо оголошення останнього у міжнародний розшук.

Що стосується клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до ч. 6 ст. 165-2 КПК України суд приймає рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту за відсутності особи лише у разі оголошення її в міжнародний розшук. У таких випадках після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця провадження у справі суд за її участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну та виносить постанову.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся на виклики суду, з урахуванням чого ухвалою від 24.04.2023 року останнього оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження.

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 року вих. № 91-14154/18/23 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон України (виїхав) 09.12.2022 року через пункт пропуску Могилів-Подільський.

На даний час інформація про повернення обвинуваченого ОСОБА_7 на територію України відсутня.

Причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 10.01.2017; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом обшуку житла від 02.02.2017; протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 від 02.02.2017; протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen Passat» від 02.02.2017; висновками експерта №1/71 від 24.01.2017 та №1/282 від 07.03.2017.

Встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся до суду в судові засідання, про поважність причин неявки не надав суду підтверджуючих документів.

Ухвалою суду від ухвалою від 24.04.2023 року ОСОБА_7 оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено.

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 року вих. № 91-14154/18/23 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон України (виїхав) 09.12.2022 року через пункт пропуску Могилів-Подільський.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 є підставою вважати, що він умисно не з`являється до суду, таким чином прямо ухиляючись від нього.

Теперішнє місцезнаходження обвинуваченого не встановлено, в матеріалах кримінального провадження наявна інформація, що останній покинув території України, а тому прокурор скерував до суду клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу Метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вищезазначені дії.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду в судові засідання, про поважність причин неявки не надав суду підтверджуючих документів, фактично зник, виїхавши за кордон України, що свідчить про ухилення від виконання обвинуваченим його процесуального обов`язку з`являтись до суду за викликами, а також про ухилення від суду.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, а тому є підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також, згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до суду та його місце проживання ні суду, ні прокурору не відоме, у зв`язку з чим триває його розшук, виникла необхідність у обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейською Конвенцією про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, яка є основною міжнародною Конвенцією України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Також, відповідно до ст. 12 вказаної вище Конвенції, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін «постанова про утримання під вартою» означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

З урахуванням того, що обвинувачена особа знаходиться за межами України, то у випадку встановлення її місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до неї будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі вказаною Конвенцією, а також Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Так, згідно зі ст. 5. ч. 1, п. f) Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Тобто, описані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи, необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь-яких альтернатив

Також, необхідність в обранні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що останній перебуває за межами України і в разі його затримання чи встановлення місцезнаходження буде застосована процедура екстрадиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм так і кримінального процесуального законодавства України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи, необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких інших альтернатив чи зобов`язань.

Крім цього, з метою публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою подальшої екстрадиції) в базах даних Генерального секретаріату Інтерполу щодо ОСОБА_7 необхідно надати на їх адресу гарантії відповідного центрального органу України при здійсненні міжнародного співробітництва під час кримінального провадження щодо направлення запиту про видачу (екстрадицію), а також засвідчену копію чинної ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від суду, забезпечення виконанню ним процесуальних обов`язків обвинуваченої особи, а також проведення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягають до задоволення, зупинення провадження до розшуку ОСОБА_7 , оголошення в міжнародний розшук.

На підставі викладеного, керуючись статтями 188, 189, 193, 331, 335, 369, 372 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.347 КК України.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виконання ухвали доручити оперативним працівникам ГУНП в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Черкаській області.

Зупинити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до його розшуку.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з часу її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21 серпня 2024 року о 10.00 годині в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3