Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6965/24
Провадження № 1-кс/644/1091/24
21.08.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , захисника -адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001223 від 19 серпня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта - вища, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає : АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів.

Клопотання слідчий мотивує тим, що 19.08.2024 приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, взявши до рук рушницю «Beretta» НОМЕР_1 , що належить йому, вийшов зі свого будинку АДРЕСА_3 , та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючи зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, висловлювався нецензурною лайкою у бік раніше йому невідомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та здійснив один постріл з «Beretta» НОМЕР_1 в напрямок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 намагався здійснити ще постріл, але був зупинений самими потерпілими, яким вдалось забрати рушницю у ОСОБА_6 .

За вказаним фактом СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 19 серпня 2024 року було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001223 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якого 19.08.2024 о 19 годині 50 хвилин фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 серпня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, мотивував свої доводи аналогічно викладеному в ньому. Просив клопотання задовольнити, вказуючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтованість підозри щодо нього не оспорював, проте стверджував, що відсутні зазначені в клопотанні ризики. Категорично наполягав на тому, що немає жодного наміру ані переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ані впливати на потерпілих, свідків. Просив обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він з дитинства страждає на бронхіальну астму та в нього наявні електронні направлення лікаря на стаціонарне лікування. Відповів на запитання слідчого судді, що працівники поліції не мають відношення до отриманих ним тілесних ушкоджень, що отримані ним травми - це наслідок інциденту, який стався між ним та потерпілими 19.08.2024. Наполягав на тому, що вкрай погано себе почуває та дійсно потребує медичної допомоги в умовах стаціонару. Пояснив, що ніколи в житті не притягався до кримінальної відповідальності. Стверджував, що потрібен сім`ї, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 р.н. та 2014 р.н., а також - матір-пенсіонерку, 1951 р.н. Впевнений, що після покращення стану здоров`я, він зможе продовжити працювати за спеціальністю, враховуючи наявність в нього вищої освіти. У вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що не хотів нікому завдавати шкоду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти клопотання заперечувала, вважала, що зазначені в клопотанні ризики не є обґрунтованими. Пояснила, що підозрюваний ОСОБА_6 не може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, та впливати на потерпілих, свідків, оскільки об`єктивно потребує стаціонарного лікування. Зазначила, що кваліфікація кримінального правопорушення як хуліганства викликає сумніви, оскільки, саме поведінка потерпілих спровокувала протиправні дії ОСОБА_6 . Просила застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, встановив, що СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0001223 від 19 серпня 2024 рок за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

19.08.2024 о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 2728 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (див. справу Ladent v. Poland, заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008 ... (витяги)).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, та впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування, суду, та впливати на потерпілих, свідків є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

Слідчий суддя розглядав справу в межах клопотання та доданих до нього в обґрунтування матеріалів.

Проте, на думку слідчого судді сторона обвинувачення не довела неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Відтак, оцінюючи сукупність обставин, а саме суд враховує відомості, що характеризують особу підозрюваного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, у підозрюваного наявна мотивація до позитивних змін, а саме активний пошук роботи за спеціальністю, усвідомлення своєї провини. Враховуючі відповідні доводи та встановлені слідчим суддею обставини, ставлення підозрюваного до вчиненого, слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, тому вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Саме цей запобіжний захід та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Посилання прокурора на фактичні обставини кримінального провадження слідчий суддя до уваги не приймає.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Слідчий суддя зазначає, що у випадку недотримання підозрюваним умов запобіжного заходу слідчий та прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку визначеному КПК України щодо зміни запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001223 від 19 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном до 17 жовтня 2024 року включно з одночасним покладенням обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання, роботи, служби;

- утримуватися від спілкування з потерпілим , свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1