УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000650, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000650, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка підозрюваного (а.с. 17).

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 , в порушення встановлених законодавством України суспільних відносин у сфері охорони здоров`я населення, Закону України «Про обіг наркотичних засобів і психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів» № 863-Х11 від 08.07.1999, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а так само зловживання ними» від 15.02.1995, Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2001, вимог Конвенції Організації Об`єднаних Націй про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, ратифікованої Постановою Верховної Ради України N 1000-XII від 25.04.1991, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023 року, не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, проте маючи на меті протиправне особисте збагачення шляхом вчинення кримінальних правопорушень, усвідомлюючи, що з ОСОБА_8 не вдасться реалізувати злочинні дії, направлені на масштабування злочинної діяльності, пов`язаної з систематичним отримання посилок з наркотичними та психотропними речовинами, їх фасуванням та збутом, вирішив утворити та очолити стійке ієрархічне злочинне об`єднання - злочинну організацію, діяльність якої буде направлена на систематичне вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

При цьому метою її існування визначив здійснення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме здійснення контрабанди особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщенні через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, як на територію України так і за її межі та незаконного придбання, зберігання, з метою збуту та збут на території України наркотичних засобів обіг яких заборонено на території України - «канабісу» та «кокаїну», особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - МДМА, PVP, 4-ММС, лізергід (ЛСД, ЛСД-25) та плодових тіл грибів, що містять псилоцин, психотропних речовин обіг яких обмежено - «амфетамін» та «метамфітамін» та інших.

При цьому, ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності як для себе так і для членів злочинної організації, який полягав у залученні до зазначеної протиправної діяльності інших осіб, з метою отримання значного злочинного доходу, розподіл між учасниками злочинної групи функцій та ролей, з метою забезпечення контрабандного переміщення через митний кордон України та реалізації на території України найбільшої кількості наркотичних засобів та психотропних речовин, а також розподілу доходу, здобутого злочинним шляхом між учасниками організації.

Водночас, ОСОБА_7 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не зможе, оскільки така протиправна діяльність потребує чітких та узгоджених дій, для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами в невстановлений досудовим розслідуванням час, але починаючи з грудня 2023 року та у різні період часу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та спосіб, вирішив залучити до складу злочинної організації осіб, з якими підтримував тісні, довірливі відносини, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , яким довів до відома план щодо створення злочинної організації, визначивши для себе функцію керівника організації, а ОСОБА_8 функцію співорганізатора, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 функцію учасників злочинної організації, а саме виконавців злочинів, відповідальних за підбір та залучення нових учасників злочинної організації для отримання посилок з наркотичними засобами та психотропних речовин, їх фасуванням та збутом.

Так, згідно розподілених ОСОБА_7 функцій та ролей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , була відведена роль учасників злочинної організації та кожному з них роз`яснена суть відведеної їм ролі, а також обсяг необхідних для виконання функцій, а саме: ОСОБА_8 відведено роль співорганізатора, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , відведено роль безпосередніх виконавців злочинів у складі даної злочинної організації.

Таким чином, вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, дотримуючись при цьому єдиного злочинного план попередньо розробленого ОСОБА_7 , відомого кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності в ієрархічному порядку ОСОБА_7 , під час вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вказану діяльність учасники злочинної організації планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані для досягнення єдиного злочинного результату, який виражався у вчинені кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з корисливих мотивів.

На кожному етапі вчинення злочинів, кожен з учасників злочинної організації мав виконувати свою роль, шляхом здійснення, вчинення певних дій.

Водночас, всі учасники злочинної організації, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були достовірно обізнані про вид вчинення злочинів та їх кримінальну караність, при цьому кожен із учасників мав реальну можливість добровільної відмови від вчинення злочинів та участі у злочинній організації на будь-якому етапі її функціонування.

ОСОБА_5 будучи активним учасником створеної ОСОБА_7 злочинної організації, виконуючи роль виконавця, згідно розподілених функцій:

-здійснювали незаконне придбання, зберігання, з метою збуту території України особливо небезпечних психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у прийнятті участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Так, ОСОБА_21 , діючи у складі злочинної організації, усвідомлюючи протиправну діяльність вказаної організації, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від незаконного придбання, зберігання, з метою збуту на території України особливо небезпечних психотропних речовин, погодився виконувати роль виконавця, з покладенням на нього відповідних функції у складі злочинної організації.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.11.2024 року, ОСОБА_21 який діяв як виконавець у складі злочинної організації, за відома ОСОБА_9 , з метою подальшого придбання у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.11.2024 року у невстановленому досудовим розслідуванням спосіб та місці придбав психотропну речовину - «PVP» та надалі здійснив її перевезення та доставив за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав її незаконно зберігати з метою збуту.

В подальшому, в період часу з 06 години 24 хвилин до 10 години 24 хвилин, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками СБУ у присутності двох понятих, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить психотропну речовину - «PVP».

Відповідно до висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України від 05.11.2024 № СЕ-19/116-24/23180-НЗПРАП у наданій на дослідження речовині бежевого кольору масою 16, 942 г., міститься небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP», кількісний вмість якої становить - 14, 642 г., яка згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Список №2 Таблиці 2).

Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (зі змінами та доповненнями), великий розмір психотропної речовини, обіг якої обмежено - «PVP» становить від 1,5 до 15,0 г.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав психотропну речовину, здійснив їх перевезення та зберігав за місцем свого проживання з метою збуту на території України, тим самим останній довів до кінця злочинний умисел, скерований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, у складі злочинної організації.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчиненого у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

05.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочини передбачені ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

06.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на що слідчий звернувся з даним клопотанням.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас просив розглянути можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, в якому 06.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передлбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 18-38, повідомлення про підозру від 06.11.2024 року а.с. 140-154).

Отже, ОСОБА_5 підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненого у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 09.08.2023 р. а.с. 39, постановою про умовну ідентифікацію осіб від 04.11.2024 р. а.с. 50-52, відповіддю щодо виконання доручення №14/3/1-13714 від 12.09.2024 а.с. 54-58, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 26.01.2024 р. а.с. 59-60, протокол огляду предмету від 14.05.2024 р. а.с. 61-74, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, -відеоконтролю особи від 22.03.2024 р. а.с. 75-87, протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді контрольованої поставки від 02.08.2024 р. а.с. 88-96, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 31.07.2024 р. з фототаблицями а.с. 96-98, протоколом огляду і виїмки кореспонденції від 30.07.2024 з фототаблицями а.с. 99-103, відповіддю щодо результатів відбору, який здійснювались з поштового відправлення №14/3/1-12021 від 07.08.2024 а.с. 104, висновком експерта №231/8 від 14.08.2024 р. а.с. 105-110, протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.09.2024 р. а.с. 111-117, протоколом обшуку від 05.11.2024 а.с. 118-124, висновком експерта №СЕ-19/116-24/23180-НЗПРАП від 05.11.2024 а.с. 127-131, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.11.2024 а.с. 132-139, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.11.2024 р. а.с. 140-154 та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя враховує наявність даного ризику, який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування ще триває, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наступним ризиком, яким сторона обвинувачення обгрунтовувала свою позицію є перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність даного ризику, органом досудового розслідування обґрунтована та в судовому засіданні доведена тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , є лише складовою частиною добре налагодженої злочинної мережі виготовлення, збуту наркотичних засобів, будучи усвідомленим про наявні місця виготовлення, зберігання, збуту, перебуваючи на свободі останній може перешкоджати органу досудового розслідування встановлювати інших можливих співучасників, зокрема організаторів злочинної діяльності

Окрім цього, ОСОБА_5 , враховуючи характер вчиненого ним злочину, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаних злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який з його слів раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до затримання працював не офіційно, обставини вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, яке, зокрема, відноситься до особливо тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також доведеність в судовому засіданні всіх складових ч. 1 ст. 194 КПК України, до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляі тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 03.01.2025 року який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 4, п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_23 , слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000650, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 05 листопада 2024 року з 10 год. 51 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 10 год. 51 хв. 03.01.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1