Справа №: 398/3318/24
провадження №: 1-кп/398/378/24
ВИРОК

Іменем України

"18" вересня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 24 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зі слів, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин:

Епізод 1. 23.02.2024 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , на своєму автомобілі «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив ОСОБА_5 від кафе «Риф», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до місця її проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Прибувши до місця проживання останньої, виймаючи з багажника пакети та сумки, ОСОБА_4 помітив у жіночій сумці гаманець, та діючи з корисливих мотивів, в цілях власної наживи та з метою незаконного збагачення, шляхом викрадення з банківського рахунку особи чужих грошових коштів, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії не помічені сторонніми особами, викрав гаманець, всередині якого перебувала банківська картка № НОМЕР_2 відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 та аркуш паперу із пін-кодом до вказаної банківської картки, яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п., п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом. В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Епізод 2. 23.02.2024 року близько 22 години 00 хвилин, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , на своєму автомобілі «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив ОСОБА_5 від кафе «Риф», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до місця її проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Прибувши до місця проживання останньої, виймаючи з багажника пакети та сумки, ОСОБА_4 помітив у жіночій сумці гаманець, та діючи з корисливих мотивів, в цілях власної наживи та з метою незаконного збагачення, шляхом викрадення з банківського рахунку особи грошових коштів, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії не помічені сторонніми особами, викрав гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти в розмірі 10 000,00 гривень різними купюрами, банківська картка № НОМЕР_2 , відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 та аркуш паперу із пін-кодом до вказаної банківської картки та залишив місце вчинення правопорушення. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 24.02.2024 року в період часу з 04:36 год. до 04:47 год. з викраденої банківської карки, знаючи пін-код до неї, використовуючи банкомати самообслуговування по АДРЕСА_4 , здійснив зняття готівки в розмірі 200,00 грн. та 19 800,00 гривень відповідно, а всього здійснив зняття готівки на загальну суму 20 000,00 гривень. В результаті дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на загальну суму 30 000,00 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що підтримує раніше поданий цивільний позов та просить його задовольнити, просила суд призначити обвинуваченому покарання на власний розсуд.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та доказів на підтвердження цивільного позову. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та докази на підтвердження цивільного позову, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та у вчиненні привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, має на утриманні малолітню дитину. Не працює. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з досудовою доповіддю від 16.09.2024 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується зазначена досудова доповідь.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи: характеру і тривалості злочинного посягання, наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням потерпілій особі, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, спочатку призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, після чого на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, щодо якого скарг і заяв за місцем проживання не надходило, його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, досудову доповідь, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 30 000,00 грн., яка складається з вартості викраденого майна та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., за перенесені нею душевні страждання.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Обвинуваченим цивільний позов потерпілої визнано в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166, 1177 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, та враховуючи, що визнання позову обвинуваченим не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що цивільний позов, заявлений потерпілою, підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Речові докази: два DVD-диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1