У Х В А Л А

16.10.2024 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.13.10.2024 голова громадської організації «НОН-СТОП» (далі - ГО «НОН-СТОП») ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикоупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочали досудове розслідування.

2.14.10.2024 скарга ОСОБА_3 зареєстрована у Вищому антикорупційному суд та, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді цього ж дня передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд за відсутності скаржника.

4.Представник НАБУ також не прибув у судове засідання, просив розглянути скаргу без його участі.

5.Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

6.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

7.Скарга мотивована тим, що 06.10.2024р. за вих. № 06/10/2024-1-3 голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 , з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення на офіційну електронну пошту НАБУ

8.Згідно із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадові особи правоохоронних органів, в тому числі Національної поліції України, ДСР НПУ, ДВБ НПУ, БЕБ України, органів прокуратури умисно, зловживаючи службовим становищем, не розглядають заяви ГО «НОН-СТОП», не вносять відомості за вказаними заявами до ЄРДР, не розслідують кримінальні правопорушення, не вживають належних заходів реагування, зокрема, через наявність корупційної злочинної змови представників правоохоронних органів із суб`єктами кримінальних правопорушень, щодо яких ГО «НОН-СТОП» надсилає відповідні заяви.

9.Представники вказаних правоохоронних органів систематично отримують від останніх неправомірну вигоду, в обмін на яку беруть на себе зобов`язання приховувати кримінальні правопорушення, ігнорувати заяви ГО «НОН-СТОП», не вносити відомості до ЄРДР, не розслідувати кримінальні провадження та будь-якими способами перешкоджати законній правозахисній діяльності ГО «НОН-СТОП», яка спрямована на викриття злочинців та притягнення їх до відповідальності.

10.Окрім того, представники правоохоронних органів, з метою більш ефективного укриття злочинців, розробили злочинний план, відповідно до якого підконтрольні фізичні особи з неофіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» без накладення ЕЦП направили листи до правоохоронних органів про начебто припинення діяльності ГО «НОН-СТОП» та втрату офіційного ЕЦП, у зв`язку з чим заяви, скарги та інші звернення ГО «НОНСТОП» не слід розглядати. Проте, це згідно з твердженням скаржника не відповідає дійсності.

11.Також у заяві зазначено, що під час розгляду скарг на бездіяльність уповноважених осіб правоохоронних органів стосовно невнесення відомостей до ЄРДР слідчі судді Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виносять, як правило, ухвали про відмову у задоволенні скарги. Зловживаючи своїм службовим становищем, слідчі судді, а також правоохоронні та контролюючі органи покривають проросійських осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, корупційні та пов`язані з корупцією кримінальні правопорушення та інші кримінальні правопорушення, які висвітлені у заявах про вчинення кримінальних правопорушень ГО «НОН-СТОП», систематично отримуючи при цьому неправомірну вигоду.

12.Так, проаналізувавши низку ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 31.07.2024 у справі за № 761/25943/24, від 29.08.2024 у справі за № 761/27634/24, від 29.08.2024 у справі за № 761/27755/24, від 29.08.2024 у справі за № 761/27769/24, від 21.08.2024 у справі за № 761/28390/24, а також слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.08.2024 у справі за № 761/29513/24 та від 27.08.2024 у справі за № 761/29515/24, скаржник переконаний, що такі судді винесли заздалегідь незаконні та неправомірні рішення.

13.Своєю чергою голова Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , зловживаючи наданими повноваженнями, перебуваючи у злочинній змові з представниками правоохоронних органів, які умисно покривають злочинну діяльність суб`єктів кримінальних правопорушень, висвітлених у заявах ГО «НОН-СТОП», надає злочинні вказівки суддям Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виносити завідомо неправомірні рішення - відмовляти у задоволенні скарг, за що систематично отримує неправомірну вигоду від представників правоохоронних органів.

14.Також скаржник вказує, що при розподілі скарг щодо невнесення уповноваженими особами правоохоронних органів відомостей до ЄРДР було здійснено незаконне втручання в автоматизовану систему розподілу документообігу Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами ГО «НОН-СТОП», за злочинними вказівками Голови Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , надходять слідчим суддям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

15.Окрім того, у заяві йдеться про те, що ГО «НОН-СТОП» направило низку заяв, скарг та запитів до правоохоронних органів та Шевченківського районного суду міста Києва, які донині не розглянуті, запитувана інформація ГО «НОН-СТОП» не надана, що є явним грубим порушенням чинного законодавства та свідчить про незаконні дії посадових осіб правоохоронних, контролюючих та інших органів, а також укриття злочинів на користь корупціонерів - посадовців.

16. ОСОБА_3 вважає, що у діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

17.У заяві ОСОБА_3 просив, серед іншого, внести відповідні відомості до ЄРДР. Однак такі, як зазначив скаржник, до ЄРДР внесені не були.

18.Згідно з поясненнями представника НАБУ за результатами розгляду зазначеної вище заяви НАБУ не було встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що голову ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 було поінформовано листом НАБУ від 09.10.2024 вих. № 112-299/30050.

19.Отже, наразі відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені. Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

20.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

21.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

22.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

23.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

24.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

25.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

26.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

27.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

28.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови, як вчинення вищенаведених кримінальних правопорушень, зокрема, особою вищого складу Національної поліції, суддею.

29.У своїй заяві ОСОБА_3 покликається про можливе вчинення кримінальних правопорушень, суддями Шевченківського районного суду міста Києва, посадовими особами Національної поліції України.

30.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 368, 369 КК України, посадовими особами Національної поліції України, серед яких можуть бути особи вищого складу Національної поліції, та суддями Шевченківського районного суду міста Києва підлягає розгляду в цьому суді.

31.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, цими ж особами, а тому з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

32.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

33.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

34.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

35.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

36.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

37.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

38.Однак, на переконання слідчої судді, скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

39.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

40.Доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди із прийнятими органами досудового розслідування та слідчими суддями рішеннями щодо розгляду його заяв про вчинення кримінальних правопорушень та скарг на бездіяльність відповідних уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

41.Поряд з цим, відповідні рішення підлягають оскарженню відповідно до положень глави 26 КПК України.

42.Зокрема, ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення можуть бути оскаржені до суду апеляційної інстанції.

43.Натомість, у своїй заяві скаржник зазначив лише щодо оскарження однієї із численних ухвал слідчого судді щодо відмови у задоволенні його скарги, яка, до того ж, була скасована.

44.Водночас, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень названими особами має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

45.Адже всі його покликання є лише припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

46.Отже, доводи заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

47.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

48.До того ж, слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

49.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

50.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

51.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги голови громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1