Справа № 488/2774/24
Номер провадження № 1-кп/488/299/24
У Х В А Л А
Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням Война за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
Потерпіла ОСОБА_4 , посилаючись на те, що накладений на підставі ухвали слідчого судді арешт на її майно - каблучки золотої з каменем білого кольору та сережки золотої з червоним каменем у вигляді кругу підлягає скасуванню, бо на данний час в його подальшому застосування відпала потреба, по справі проведено товарознавчу експертизу стосовно даного майна, а справа тривалий час перебуває у провадженні суду, тому вона позбавлена права користування своєю власністю, звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту з названого майна.
У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного:
ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 23.04.2021 року накладено арешт на вилучене 19 квітня 2021 року в ході проведення санкціонованного обшуку транспортного засобу автомобіля марки «BMW 560» з реєстраційним номером Німеччини « НОМЕР_1 », який був зупинений на Варварівському мосту в районі вулиці Одеське шосе при виїзді з м. Миколаєва, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно у тому числі на два кільця, одну сережку, які упаковані в експертний сейф-пакет №INZ1040858.
Власником майна, щодо якого ставиться питання про скасування арешту майна, є потерпіла ОСОБА_4 , що прокурором не заперечується та підтверджено матеріалами кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2, 11 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відносно арештованого майна на даний час проведено всі необхідні слідчі дії, у тому числі товарознавча експертиза..
В ході розгляду заявленого клопотання жодних обґрунтувань та доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на вказане вище майно, сторона обвинувачення суду не надала.
Відсутні також і будь-які докази на підтвердження того, що спірне майно може буде приховано, пошкоджено, перетворено, знищено або ж відчужено - що суперечить завданням арешту майна, у відповідності до вимог КПК України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на даний час у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба відпала, тому арешт майна на належне потерпілій ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно має бути скасовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 110,170-174 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23.04.2021 року, на тимчасово вилучене 19 квітня 2021 року в ході проведення санкціонованного обшуку транспортного засобу автомобіля марки «BMW 560» з реєстраційним номером Німеччини « НОМЕР_1 », майно, належне потерпілій ОСОБА_4 - на каблучку золоту з каменем білого кольору, сережку золоту з червоним каменем у вигляді кругу, які перебувають на зберіганні у сейф-пакеті №INZ1040858 в камері зберігання ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, повернувши зазначене майно на відповідальне зберігання їх власнику Полушеній ОСОБА_6 , в решті частині ухвали - щодо іншого майна- захід забезпечення кримінального провадження залишити в силі.
Ухвалу направити для виконання начальнику Корабельного ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Попередити потерпілу ОСОБА_4 про її обов`язок зберігати передані їй речові докази у належному стані протягом усього часу кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1