Справа №: 398/3286/23
провадження №: 1-кс/398/1781/24
УХВАЛА

Іменем України

"29" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження № 0001156 відповідно до ухвали слідчого судді від 06 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_5 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного в кримінальному провадженні № 0001156 від 04 липня 2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 липня 2023 року, на:

- автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, з номером кузова НОМЕР_2 , який 03 липня 2023 року перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ;

- причіп коричневого кольору, з номером шассі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який 03 липня 2023 року перебував у користуванні та відповідно до реєстраційний картки транспортного засобу належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «ТЕХНО» imei НОМЕР_5 , imei НОМЕР_6 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що органом досудового розслідування в ході проведення огляду місця події 03 липня 2023 року в період часу з 20 год. 45 хв. по 21 год. 30 хв., за адресою: вул. Шевченка, 39 Б, смт Петрове, було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ; причіп коричневого кольору, з номером шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить та перебував у користуванні ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «ТЕХНО» imei НОМЕР_5 , НОМЕР_8 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 .

06 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за клопотанням слідчого накладено арешт на вказані речі.

Автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , використовувався власником у повсякденному житті, для здійснення покупок, пересування та підробітку. Крім того, ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 3 групи, тому саме за допомогою вказаного автомобіля з причепом він заробляє додаткові кошти на життя і у зв`язку з накладеним арештом позбавлений такої можливості значний проміжок часу, що суттєво порушує права та свободи ОСОБА_5 як законного володільця та користувача майна.

Мобільний телефон та сім-карта, вилучені у ОСОБА_5 , знаходяться у вимкненому стані вже більше року тому, відповідно, сім-карта заблокована, а інформація, що знаходилась на ній, вже зникла, відтак, подальший арешт телефону з сім-картою не має обґрунтованих підстав.

ОСОБА_5 зазначає, що під час досудового розслідування було допущено ряд процесуальних порушень, а саме: йому не було надано копію протоколу огляду, яким 03 липня 2023 року слідчим вилучено автомобіль, причіп та телефон. В порушення ст. 237 КПК України вилучені автомобіль та причіп не були належним чином опечатані. Наразі автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіп, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_5 , перебувають на території Станції поліцейської діяльності АДРЕСА_1 та у ОСОБА_5 є підозри, що з автомобіля зникли його складові частини під час цього зберігання після накладення арешту, що свідчить про неналежне зберігання речових доказів органами досудового розслідування. В той час як слідчий при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , а саме: автомобіль, причеп та мобільний телефон, обґрунтовував застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження належним зберіганням речових доказів у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування грубо порушуються норми, передбачені ст.28 КПК України, жодні слідчі дії з вилученим у ОСОБА_5 та арештованим майном не проводяться, це свідчить про те, що необхідність в застосування арешту відпала і орган досудового розслідування вже провів всі слідчі дії, які вважав необхідними з арештованим майном.

Жодній особі у вказаному кримінальному проваджені № 0001156 від 04 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, не повідомлено про підозру, особу, яка вчинила даний злочин органом досудового розслідування встановлено не було. Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного злочину не доведено, а відповідно і належність вилученого у нього автомобіля, причіпу та мобільного телефону до використання у вчиненому злочині також не встановлена, що свідчить про необґрунтованість накладеного арешту і в тому, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Таким чином, на думку ОСОБА_5 , накладений арешт не відповідає на сьогодні розумності та співмірності обмеження його права власності і володіння завданням кримінального провадження, а тому арешт підлягає скасуванню.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, його представник - Адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому. Висловила свої сумніви в законності дій органу досудового розслідування, наполягала на безпідставності обмеження ОСОБА_5 у володінні належним йому майном, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини наполягала не задоволенні клопотання. Вважає, що у органу досудового розслідування відпала необхідність в подальшому застосовувати арешт вказаного майна та безпідставним твердження прокурора щодо ймовірності у майбутньому застосовувати спеціальну конфіскацію до арештованого майна, враховуючи, що жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Зазначила, що слідчим суддею у даному кримінальному провадженні прийнято рішення про часткове скасування арешту, оскільки співрозмірність такого заходу (з забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном) з доцільністю втручання у права і свободи власника та володільця майна значно завищена.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту, обґрунтовуючи потребою встановити всі обставини скоєння злочину та проведенням ряду необхідних слідчих дій, зазначив, що 22 вересня 2024 року слідчим призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу транспортного засобу ВАЗ 21063, держаний номер НОМЕР_1 , матеріали кримінального провадження направлені для проведення експертизи. Крім того, подальший арешт на транспортні засоби, в тому числі причіп, обумовлений застосуванням спеціальної конфіскації за результатом розгляду кримінального провадження. На даній стадії досудового розслідування, в разі скасування слідчим суддею арешту накладеного на вказане майно, є достатні підстави вважати, що вказані транспортні засоби будуть відчуженні власником, що унеможливить у подальшому виконання рішення суду. Проти скасування арешту на інше майно, а саме мобільний телефон, сім карту до нього заперечень не має.

Представник Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його участі, повідомив, що матеріали кримінального провадження № 0001156 від 04 липня 2023 року перебувають в Кіровоградському науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. В свою чергу, заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, потребує ряду слідчих (процесуальних) дій, речові докази потребують додаткових судових експертиз, одна з яких на цей час знаходиться на виконанні у Кіровоградському науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст.ст. 7, 9 КПК України однією із засад кримінального провадження є законність. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0001156 від 04 липня 2023 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 398/3286/23, провадження № 1-кс/398/816/23 від 06 липня 2023 року, в межах кримінального провадження № 0001156 накладено арешт на тимчасово вилучене 03 липня 2023 року майно, зокрема:

- автомобіль марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, з номером кузова НОМЕР_2 , який 03 липня 2023 року перебував у користуванні ОСОБА_5 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ;

- причіп коричневого кольору, з номером шассі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , який 03 липня 2023 року перебував у користуванні та відповідно до реєстраційний картки транспортного засобу належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «ТЕХНО» imei НОМЕР_5 , imei НОМЕР_6 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 , які перебували у користуванні та належать ОСОБА_5 , з забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий суддя зазначає, що правом на оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна заявники не скористались.

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя зауважив, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, а також, що наявний ризик, у випадку незастосування арешту, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речових доказів.

Як вбачається з письмових пояснень слідчого та наданих у судовому засіданні пояснень прокурора, на даний час не відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки досудове розслідування не завершено, здійснюються відповідні слідчі дії,зазначені речові докази потребують додаткових судових експертиз, зокрема, триває судова транспортно-товарознавча експертиза, що підтверджено відповідною постановою слідчого від 22 вересня 2024 року.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства. При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи.

Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується та полягає в забезпеченні збереження речових доказів задля досягнення цілей досудового розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто для збереження речових доказів, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову, конфіскацією майна та спеціальною конфіскацією, проте на відміну від інших підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Щодо інших доводів, викладених у клопотанні, зокрема, про допущення органом досудового розслідування процесуальних порушень, слідчий суддя зазначає, що під час розгляду вимог в межах заявленого клопотання він не вправі вирішувати інші питання, які не є предметом цього розгляду та повинні вирішуватися судом в межах процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності на етапі досудового розслідування, або при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити наявність чи відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження № 0001156 на час розгляду клопотання перебувають в Кіровоградському науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центрі МВС України з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи дійсно майно, про скасування арешту якого звернувся ОСОБА_5 , в тому числі і мобільний телефон марки «ТЕХНО» imei НОМЕР_5 , imei НОМЕР_6 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 , а також автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп до нього, можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази, які сприятимуть об`єктивному, повному і всебічному проведенню досудового розслідування та встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, та неможливості цілком виключити ризики його приховування в разі скасування арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для скасування арешту відсутні, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України.

Слідчим суддею враховано, що досудове слідство у кримінальному провадженні триває, на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який був застосований з метою збереження речових доказів, на даному етапі слідчим призначена судова транспортно-товарознавча експертиза, а заявником та його представником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Обставини справи свідчать про необхідність вжиття заходів щодо збереження даного майна, оскільки воно є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому не можна цілком виключити ризики їх приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження №0001156, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1