Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/577/2024 Справа № 641/2695/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Леніногорськ Східно-Казахстанської області Казахстану, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2024, о 08 год 15 хв ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжено до теперішнього часу, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , в коридорі магазину «Аврора» впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до велосипеду чорно-зеленого кольору, ТМ «Avanti Canyon pro 29», який належить ОСОБА_6 , що стояв біля вхідних дверей магазину «Аврора», взяв останній двома руками за кермо, та вивіз його з вказаного приміщення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник з метою подальшого обернення викраденого майна на власну користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 16 327 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що 16.04.2024 року близько 08 год. він знаходився біля магазину «Аврора», який розташований по пр-т. Байрона, 9 А, потім він зайшов у приміщення магазину, де біля дверей побачив велосипед. Власник зазначеного велосепеда був відсутній , то ж переслідуючи корисну мету він вирішив викрасти зазначений транспортний засіб.Після чого він взяв велосипед за кермо та вивів з приміщення. Після чого він поїхав з місця скоєння злочину та в подальшому був виявлений працівниками поліції з викраденим майном. Також вказав, що 15.04.2024 року він вживав канабіс, а вранці 16.04.2024 року він вживав алкогольні напої, тому під час вчинення кримінального правопорушення він перебував у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння. Зазначив, що скоїв зазначене кримінальне правопорушення під впливом алкоголю та щиро розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України не заперечував. При ухваленні вироку суду покладалися на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінального прправопорушення його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання та наявність обставини що пом`якшує покарання, зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України вигляді 5 років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання на максимальний термін, визначений законом - строком на 3 роки та покласти обов`язки відповідно до ч. 1,2 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, має забезпечити виправлення та попередження скоєння ОСОБА_8 нових злочинів та надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючу його відповідальність обставину, а також ставлення до скоєного, висловленого в ході судового розгляду.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» слід змінити, звільнивши його з-під варти негайно та до набрання вироку законної сили обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує ОСОБА_4 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 16.04.2024 року по фактичну дату звільнення з-під варти, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 18.04.2024 року про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-24/10899-ТВ від 18.04.2024 року в розмірі 1514,56 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: з`являтись за кожною вимогою до прокурора та(або) суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган що здійснив виклик; повідомляти вищезазначені органи про зміну місця проживання та місця роботи - до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.04.2024 року по 24.10.2024 року, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2024 року на тимчасово вилучене 16.04.2024 року в ході затримання особи, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 208 КПК України, майно, а саме: велосипед чорно-зеленого кольору «AVANTI CANYON PRO 29», який опечатано паперовою біркою з підписами усіх учасників слідчої дії.

Речові докази - велосипед чорно-зеленого кольору «AVANTI CANYON PRO 29», який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 згідно розписки від 22.04.2024 року, книжку з інструкції з експлуатації велосипеда торгової марки «AVANTI CANYON PRO 29» чорного зеленого кольору - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - компакт-диск з камер відеоспостерження на яких зафіксовано події від 16.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1