Справа № 598/1373/23
провадження № 1-в/598/292/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , начальника Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання інспектора Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від призначеного покарання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст..89 КК України не судимого,

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання інспектора Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке він був засуджений.

Начальник Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просили його задовольни.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій він просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, заявлене клопотання підтримує.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою ОСОБА_5 засуджений вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 11 липня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 02 роки.

Вирок набрав законної сили 11 серпня 2023 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 гривні (2684 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2684 гривні (1342 грн. х 2 = 2684 грн.).

Згідно вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 11 липня 2023 року ОСОБА_5 : в період з 28 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року таємно викрав майна на загальну суму 615 гривень 03 копійки, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 гривні); в період з 16 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року таємно викрав майна вартістю 900 гривень, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 гривні); 28 квітня 2023 року таємно викрав майно вартістю 2950 гривень, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2684 гривні).

Отже, на засудженого ОСОБА_5 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати при умові, що вартість викраденого на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки під час скоєння кримінального правопорушення, яке мало місце 28 квітня 2023 року, вартість викраденого майна ОСОБА_5 становила 2950 гривень, тобто більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки (більше 2684 гривень).

Таким чином, суд приходиться до висновку що слід відмовити у задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке він був засуджений.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Відмовити у задоволенні клопотання інспектора Тернопільського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена 20 листопада 2024 року.

СУДДЯ : ОСОБА_6