УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001603 від 11.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на вилучену в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , банківську карту № НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання. Визначити місцем зберігання, після проведення необхідних досліджень, кімнату для зберігання речових доказів відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що у провадженні СВ Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001603 від 11.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 10.10.2024, близько 13:05 години, невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні магазину "Оптовичок", що за адресою АДРЕСА_2 , у період введеного воєнного стану, діючи таємно, здійснила крадіжку жіночої сумки, всередині якої був жіночий гаманець з грошовими коштами у розмірі 3200 гривень та документи, чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку, розмір якого встановлюється.

14.10.2024 під час проведення огляду у приміщенні службового кабінету №118 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2Б, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав банківську карту № НОМЕР_1 , яка належіть потерпілій. Дана карта була вилучена до спецпакету НПУ №WAR0080165.

14.10.2024 вказана річ була визнана речовим доказом по кримінальному провадженню №0001603 від 12.10.2024 та поміщена до кімнати для зберігання речових доказів відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені матеріальні об`єкти мають значення у даному кримінальному провадженні, є доказом обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки можуть слугувати доказом обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучену в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , банківську карту № НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання до скасування арешту майна у порядку, передбаченому КПК України.

Визначити місцем зберігання, після проведення необхідних досліджень, кімнату для зберігання речових доказів відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1