справа № 208/9031/24
№ провадження 1-кс/208/1847/24
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000465 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду за погодженням з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000465 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України вчинив особливо тяжкий злочин, покарання за замах на який з урахуванням положень ст. 68 КК України передбачає покарання строком від 8 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно чинного законодавства пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність спроб втечі підозрюваного в майбутньому будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка обумовлена не його правосвідомістю, а наявністю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або більш м`якого запобіжного заходу.

Знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: у зв`язку із тим, що злочин заздалегідь планувався, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у кримінальному провадженні, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на потерпілого та свідків (у тому числі понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій та відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії), оскільки їх показання мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину. Так, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків та потерпілого, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Слід зазначити, що з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази потерпілого, які свідки наддадуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Більш м`які запобіжні заході, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано, в зв`язку з тим, що: особисте зобов`язання у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, за яке з урахуванням положень ст. 68 КК України передбачає покарання строком від 8 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; особиста порука у зв`язку з відсутністю у слідства будь-яких даних про осіб, які заслуговуючи на довіру у слідства, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; застава у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 замаху на злочин, пов`язаний із застосуванням насильства; домашній арешт у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належним чином процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважають, що заявлені ризики продовжують існування та виправдовують тримання особи під вартою.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_8

07.08. 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.08.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.4 ст. 187 КК України.

04.10.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 10 липня 2024 року до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 07 грудня 2024 року.

Підозрюваному та його захиснику належним чином було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

зняти грифи секретності з усіх протоколів, постанов та ухвал складених за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, проведеними у вказаному кримінальному провадженні;

протоколом огляду місця події від 07.08.2024, а саме ділянки місцевості, розташованої навпроти 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_1 , в ході якого вилучені речі та предмети, які свідчать про вчинення ОСОБА_4 готування та замаху на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.08.2024, який мешкає у буд. АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.08.2024, який пояснив обставини вчинення ОСОБА_4 готування до розбійного нападу та замаху на розбійний напад на ОСОБА_9 ;

вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що відносно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання частково, просила застосувати альтернативний запобіжний захід та призначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В судовому засідання встановлено що, 07.08. 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.08.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.4 ст. 187 КК України.

04.10.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 10 липня 2024 року до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 07 грудня 2024 року.

Підозрюваному та його захиснику належним чином було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування.

На цей час, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 спливає.

У провадженні слідчих відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Донецької обласної прокуратури та Покровської окружної прокуратури.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Донецькій області «Про внесення змін до наказу ГУНП в Донецькій області» № 921 від 26.06.2023 «Внесені зміни до п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 12.06.2023 № 838 «Про визначення місця розташування підрозділу досудового розслідування слідчого управління ГУНП в Донецькій області».

Так, згідно вказаного вище наказу начальника ГУНП в Донецькій області, місцем розташування СУ ГУНП в Донецькій області є місто Покровськ Донецької області.

Станом до 20.08.2024 місце здійснення досудового розслідування перебувало в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Вища рада правосуддя з 2 вересня 2024 року змінила територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, суд не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність обрання щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати ОСОБА_4 від переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко при проти України», суворість покарання , яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Слідчий суддя, відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає неможливим призначення розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину яке б було беззаперечно застосовано до потерпілого, в разі якщо ОСОБА_4 не було викрито правоохоронними органами, ў зв`язку із чим останній, з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, яку вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, що не дало йому змоги вчинити запланований ним злочин із застосуванням насильства або з погрозою його застосування, за який з урахуванням положень ст. 68 КК України передбачено покарання з позбавленням волі та конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, відмовити.

Клопотання старшого слідчого ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000465 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30 листопада 2024 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівськ, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4», за адресою: м. Дніпро, вулиця Надії Алексєєнко, 80, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1