Провадження № 1-кс/344/5251/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000241 від 30.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 від 30.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу за призовом під час мобілізації до Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2022 № 162 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта резерву 29 запасної роти, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини і на всі види забезпечення та останній вважається таким, що із 16.06.2022 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2023 № 45-РС сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 29.09.2023 сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з щорічної основної відпустки за 2023 рік, у яку вибув на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2023 № 258, та незаконно, без поважних причин, перебуває поза її розташуванням по теперішній час.

У свою чергу, вчинення громадянином України ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме висновком та матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 вказаного факту, відповідно до яких сержант ОСОБА_4 визнаний таким, який вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, офіційними відповідями на запит слідчого військової частини НОМЕР_1 вих. № 4/175 від 11.01.2024, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.01.2024, ГЦОСІ ДПС України вих. № 91-63823/18/23-вих, АТ «Укрзалізниця» вих. № ГІОЦ-45/120, протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, громадянин України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні сержант, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Разом з цим, ОСОБА_4 викликався слідчим, шляхом надсилання повістки про виклик, для проведення слідчих дій на 29.12.2024, однак, до органу досудового розслідування не прибув та про причини своєї неявки слідчому не повідомив. У свою чергу, відповідно до офіційної відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/146 від 12.01.2024, ОСОБА_4 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу постановки на військовий облік та про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 не повідомляв. Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 вих. № 4/175 від 11.01.2024 ОСОБА_4 незаконно відсутній на військовій службі без поважних причин, починаючи з 29.09.2023 і по теперішній час, місцеперебування вказаного військовослужбовця командуванню військової частини НОМЕР_1 невідоме. Відповідно до офіційної відповіді ГЦОСІ ДПС України вих. № 91-63823/18/23-вих, громадянин ОСОБА_4 , починаючи із 29.09.2023 державний кордон України не перетинав. Допитані як свідки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт самовільного, незаконного нез`явлення ОСОБА_4 на військову службу та повідомили, що їм невідому місцезнаходження останнього. Крім цього, 16.05.2024 слідчий вчергове намагався сконтактувати із ОСОБА_8 , телефонуючи на відомі слідству номери останнього НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , проте, згідно повідомлення оператора мобільного зв`язку, останній не може прийняти дзвінок. Однак, вказаного дня, слідчий сконтактував із матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_9 , м.т. НОМЕР_4 , яка повідомила, що їй не відоме місцезнаходження її сина.

Враховуючи наявність достатніх доказів для оголошення підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, 17.06.2024 слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, яке було надіслане на адресу місця проживання ОСОБА_4 , яка зафіксована у матеріалах кримінального провадження, що підтверджується накладною АТ «Укрпошта» № 738.

Поряд з цим, слідчим тричі, із дотриманням вимог ст. ст. 133, 135 КПК України, на 25-27 червня 2024 року було здійснено виклики підозрюваного ОСОБА_4 , про те останній до органу досудового розслідування станом на 08.07.2024 не з`явився та причин своєї неявки слідчому не повідомив. У зв`язку із вказаним, 08.07.2024 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити, однак просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів.

Захисник у судовому засіданні суду пояснив, що підозру не оспорюють, але ризики є тільки частково підтверджені. Підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має неповнолітню дитину, на свідків не впливатиме, вину визнає, розкаюється. Підозрюваний пішов добровольцем на війну, двічі отримував травми при участі в бойових діях (погано чує та бачить після травм та контузій). Просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника. дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 неодноразово викликався слідчим у порядку ст. ст. 133, 135 КПК України, однак, жодного разу на виклик слідчого не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, як і не з`явився до інших правоохоронних органів, військової частини у якій проходив службу, чи до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання, з метою повідомлення про факт його незаконного перебування за межами розташування військової частини та повернення на військову службу. Тобто, ОСОБА_4 , починаючи із 29.09.2023 фактично переховується від правоохоронних органів та місце його знаходження слідству не відоме. Вищенаведене беззаперечно свідчить про те, що у випадку встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , затримання останнього та доставлення до органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , без застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і надалі намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення суворого покарання.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або вчинити інші обманні дії, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, до теперішнього часу переховується від органу досудового розслідування, що вказує на схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі триваючих.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 17.06.2024р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого та за нього передбачено покарання позбавлення волі строком від від п`яти до десяти років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Також, слідчий суддя враховує, що злочин підозрюваним вчинено вперше, вину визнав, розкаюється, та те, що на утриманні має неповнолітню дитину, пішов добровольцем та те, що двічі отримував травми при участі в бойових діях.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи в т.ч. цілодобовий домашній арешт не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам (перебував підозрюваний у розшуку), а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, розмір завданих злочином збитків, характеристику підозрюваного та його майновий стан, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нею обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то слідчий суддя, вважає за необхідне визначити розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, а саме таку просив визначити і прокурор.

На переконання слідчого судді з отриманих пояснень та доказів внесення застави саме в такому розмірі зможе в повній мірі гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків під час досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 47 днів до 19 жовтня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код отримувача: 26289647, банк:ДКСУ України, м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA15 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 19 жовтня 2024 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10