Справа № 276/1736/24
Провадження по справі 1-кс/276/270/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000090 від 19.03.2024, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Володарськ-Волинський Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянин України, не одруженого, дітей не має, інвалід ІІІ групи, пенсіонер, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.07.2024 близько 10 год 00 хв ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбав у ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 за 1200 грн з метою збуту порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку, незаконно, зберігаючи при собі, переніс з метою збуту до місця свого проживання по АДРЕСА_3 , де продовжував її незаконно зберігати з метою збуту та об 11 год 00 хв 24.07.2024, перебуваючи поблизу будинку за вказаною адресою, під час оперативної закупки, діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані легендовані) психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,1084 г.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду є те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Крім того, на думку сторони обвинувачення доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється є те, що після придбання у ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 1200 грн. психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, незаконно збув її ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено). Вказані дії можуть свідчити про те, що останній може таким чином шляхом придбання наркотичних засобів, психотропних речовин у невстановлених осіб здійснювати їх збут та вчинити таким чином інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні свою вину у пред`явленій підозрі визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. При цьому зазначив, що доглядає за хворою матір`ю, яка не може самостійно пересуватися, сам є інвалідом ІІІ групи, хворіє на « Асму », постійно потребує прийняття медичного препарату «Сальбутамол», який отримує за рецептом сімейного лікаря.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваного домашній арешт за місцем його проживання, вказав, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що безпосередньо у підозрюваного ОСОБА_5 були відсутні наркотичні засоби, він за проханням іншої особи придбав їх у знайомого та відразу передав цій особі, такий факт є одиничним. Також, захисник зазначив, що підозрюваний співпрацює зі слідством, добровільно надав показання щодо обставин придбання та збуту ним наркотичної речовини, він потребує постійного лікування, в зв`язку з чим, поміщення до слідчого ізолятора може створити загрозу його здоров`ю.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000090 від 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.

У ході розслідування 25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: протоколом обшуку від 24.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 24.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.07.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 24.07.2024; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку від 24.07.2024.

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризик, передбачений пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Зазначена обставина сама по собі, а також з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення вказаний ризик не доведено, оскільки до клопотання не надано належних доказів вчинення або можливості вчинення підозрюваним інших фактів збуту наркотичних речовин або інших злочинів, пов`язаних з незаконним їх обігом. Зокрема, під час проведення 24.07.2024 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 інших наркотичних засобів, окрім раніше придбаного у ОСОБА_7 не виявлено, підозрюваний раніше не судимий.

Щодо обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий обмежився лише констатуванням цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Однак, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому можливе притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний злочин та можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором фактично не наведено.

Таким чином, враховуючи доведений стороною обвинувачення один ризик та те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю, потребує постійного застосування спеціалізованого медичного препарату, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, зокрема, встановлений одиничний епізод збуту підозрюваним наркотичного засобу, фактично придбаного у іншої особи та відразу переданого покупцю, а також беручи до уваги відповідну процесуальну поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, зокрема, те, що підозрюваний надавав показання слідчому та брав участь у проведенні слідчих дій, виходячи з доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи перебування; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки, з урахуванням здійснення відповідно до ч.5 ст.181 КПК України органами Національної поліції контролю за виконанням запобіжного заходу, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування тобто до 24.09.2024 року, що є достатнім для запобігання доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000090 від 19.03.2024 відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком до 24.09.2024 року (включно), окрім як за викликом слідчого, прокурора, суду або для відвідування медичного закладу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи перебування;

3) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків до 24 вересня 2024 року включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_5 до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 40 хв. 31.07.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1