Провадження № 1-кп/524/777/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001585, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361 КК України.

В судовому засіданні, встановлено, що 12.07.2024 близько 17 год. 00 хв., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні квартири АДРЕСА_2 де у паспорті потерпілого ОСОБА_4 помітив платіжну банківську картку , відкриту в АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на привласнення офіційного документу, а саме вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, привласнив банківську картку № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк», яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , та, згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

У відповідності до Закону України від 02.04.1992 «Про інформацію», Закону України від 02.10.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в України», п. 1 ст. 5 Закону України від 22.05.2003 «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління НБУ від 08.10.1998 року, ст. 200 КК України, платіжні банківські картки є електронним платіжним документам.

У відповідності до ст. 1 Закону України від 02.10.1992 «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України від 07.12.2000 «Про банки та банківську діяльність», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно п. 1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління НБУ від 30.04.2010 №223, спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель якого її держатель, здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом - банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском..

Привласнивши банківську карту АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись нею на власний розсуд.

Він же, 12.07.2024 близько 17 год. 05 хв., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки HUAWEI P smart ine-lx1 IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , який перебував у вказаній квартирі, та натиснувши клавішу на вказаному мобільному телефоні, на якому не було коду блокування, побачив у вищевказаному мобільному телефоні мобільний застосунок «Privat24», після чого в обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою подальшого заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, котрі зберігалися на рахунку потерпілого ОСОБА_4 , в автоматизованій інформаційній системі «Privat24» АТ «Приват Банк».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілого ОСОБА_4 в автоматизованій інформаційній системі АТ «Приват Банк» «Privat24»., яка, згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, паролей, доступу, розміщених на належному потерпілому банківському розрахунковому рахунку АТ «Приват Банк» НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вільний доступ користувача ОСОБА_4 , оскільки паролю встановлено не було на вказаний застосунок до автоматизованої інформаційної системи АТ «Приват Банк» «Privat24», з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, зайшов до входу до автоматизованої інформаційної системи АТ «Приват Банк» «Privat24», та отримав доступ до персональних даних ОСОБА_4 наявних в АТ «Приват Банк» «Privat24», в т.ч., отримав коди доступу, пін-коди, у результаті чого не санкціоновано втручався в роботу автоматизованої (інформаційної) системи АТ «Приват Банк» «Privat24», та отримав доступ до банківського розрахункового рахунку НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 , потерпілого ОСОБА_4 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.07.2024 року о 18 год. 34 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 124, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, попросивши особу, яка не була обізнана про незаконне заволодіння банківською карткою здійснити зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у сумі 10 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд - тобто вчинив крадіжку чужого майна - грошових коштів.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 , грошовими коштами розпорядився на власний розсуд завдавшипотерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 000,00 грн.

Він же, повторно, 12.07.2024 року о 18 год.35 хв., перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 124 реалізовуюч свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, попросивши особу, яка не була обізнана про незаконне заволодіння банківською карткою здійснити зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у сумі 10 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд - тобто вчинив крадіжку чужого майна - грошових коштів.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд завдавшипотерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 000,00 грн.

Він же, повторно, 13.07.2024 року о 15 год. 57 хв., перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Кременчук, просп. Лесі Українки, буд. 142 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, попросивши особу, яка не була обізнана про незаконне заволодіння банківською карткою здійснити зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у сумі 10 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд - тобто вчинив крадіжку чужого майна - грошових коштів.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 , грошовими коштами розпорядився на власний розсуд завдавшипотерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 000,00 грн.

Він же, повторно, 13.07.2024 року о 15 год. 58 хв., перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Кременчук, просп. Лесі Українки, буд. 142, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, попросивши особу, яка не була обізнана про незаконне заволодіння банківською карткою здійснити зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у сумі 10 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд - тобто вчинив крадіжку чужого майна - грошових коштів.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд завдавшипотерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 000,00 грн.

Він же, повторно, 13.07.2024 року о 16 год. 10 хв., перебуваючи поблизу банкомату АТ «Укрсіббанк» за адресою: м. Кременчук, вул. Мрії, буд. 3А, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, попросивши особу, яка не була обізнана про незаконне заволодіння банківською карткою здійснити зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у сумі 10 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд - тобто вчинив крадіжку чужого майна - грошових коштів.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд завдавшипотерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10 000,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що скоїв їх так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 його сусід, він йому довіряв, і останній дійсно перебував в його квартирі на його прохання та вчинив злочин. На даний час матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_5 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, як умисні дії, що виразились у привласненні офіційного документу з корисливих мотивів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 361 КК України, як умисні дії, що виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальними проступками та тяжкими злочинами; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до інформаційної довідки раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Арешт, що накладений на майно - згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.09.2024 року необхідно скасувати.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі.

за ч.1 ст. 361 КК України - 2 роки обмеження волі.

за ч.4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70,72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, що накладений на майно - згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.09.2024 року - скасувати.

Речові докази - футболку синього кольору з білими полосами, шорти чорного кольору з білими полосами, чоловічу сумку - барсетку чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору з сім-карткою НОМЕР_5 - повернути власнику за належністю.

Речові докази - грошові кошти у сумі 8400,00 грн, номіналом 500,00 грн 16 купюр з номерами 1)АБ7033269, 2)АИ0325723, 3)ХЖ7434375, 4)ЄБ5916270, 5)ВУ0019528, 6)ЕА2703333, 7)СБ859707, 8)ЛА3646212, 9)АА4403089, 10)АЛ6818461, 11)ВИ3872452, 12)АА8517175, 13)ВД2285731, 14)АМ4634791, 15)ЕЗ4965776, 16)ВЖ2772618, номіналом 200 грн - 1 купюра ВЕ4446010, номіналом 100 грн - 2 купюри ЕЄ7117810 та ЄИ6816267 - залишити на зберіганні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1