Номер провадження:1-кс/521/2475/24
УХВАЛА

09 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000422 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 04.06.2024 до ЧЧ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , більш детальна інформація не розголошується в інтересах слідства, в якій останній просить прийняти міри правового характеру до групи невідомих осіб, які на території Хаджибейського району м. Одеси організували незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах з метою матеріального збагачення. (ЖЄО №6206)

Так, 07.08.2024 свідок ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам поліції п`ять прозорих полімерних пакетиків на застібці zip-lock всередині яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження, які він придбав під час проведення оперативної закупки у фігуранта по кримінальному провадженню. У подальшому, зазначені п`ять прозорих полімерних пакетиків на застібці zip-lock всередині яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження поміщено та упаковано у сейф пакету Національної поліції України ICR0146123.

07.08.2024 п`ять прозорих полімерних пакетиків визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Слідча, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явилася. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та/або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що предмети, які були добровільно видані свідком ОСОБА_5 , які він придбав під час проведення оперативної закупки у фігуранта по кримінальному провадженню, може бути зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою яка ним володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000422 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на предмети, які 07.08.2024 добровільно видав свідок ОСОБА_5 , які він придбав під час проведення оперативної закупки у фігуранта по кримінальному провадженню, а саме на: п`ять прозорих полімерних пакетиків на застібці zip-lock, всередині яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження, запаковані до сейф-пакету НПУ ICR0146123.

Заборонити розпоряджатись, користуватись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6