233 № 233/4987/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002406 від 08 червня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, має одну малолітню дитину, працездатний, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором ОСОБА_6 09 жовтня 2024 року подане до суду клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку свого підзахисного, пояснив, що ОСОБА_5 як ніхто інший зацікавлений у розгляді кримінального провадження, щоб довести свою правоту, тому не має наміру переховуватись. Крім того, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому відсутні підстави вважати, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов такого висновку.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 13 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не даючи оцінки жодному доказу, зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити відносно нього строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, беручі до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризику переховування обвинуваченого від суду, який ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років. Тому, знаючи про наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Натомість, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування. Переховування підозрюваного ОСОБА_5 від суду унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

В той же час, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені, оскільки ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином, як його намагалася обґрунтувати в судовому засіданні прокурор, фактично дублює ризик переховування; а ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення не підтверджений належними доказами, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто відсутні підстави вважати, що він є особою, яка має стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, під час дії воєнного стану, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до 08 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1