1-в/465/590/24
У Х В А Л А

Іменем України

01.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників:

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене із начальником Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року до Франківського районного суду м. Львова надійшло указане подання, про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку.

Вирок надійшов на виконання до Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 22.03.2024.

Разом з тим, 09.08.2024 набув чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень, відповідно вчинення крадіжок на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян декриміналізовано. Зазначає, що відповідно до указаного вироку ОСОБА_7 вчинив крадіжку на суму, що не перевищує розмір встановлений в ст. 51 КУпАП в теперішній редакції.

У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, просив його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні прокурор не заперечував з приводу задоволення подання.

Засуджений у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі у якій просив його задовольнити.

Дослідивши подання, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2024 ОСОБА_7 визнано винним за таємне викрадення перфоратора «Дніпро-М», вартістю 2463 грн., що перебував на балансі ПОГ «Львівське УВП УТОС», з подальшим його збутом в ломбард ПТ «ЛОМБАРД « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В свою чергу, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2023 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1342 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року повинна перевищувати 2 684 грн.

З вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що на день розгляду подання діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає звільненню від призначеного покарання.

Керуючись ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із встановленням іспитового строку терміном два роки, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2020 у справі №466/11953/23, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04.11.2024.

Суддя: ОСОБА_1