Справа № 938/1451/24
Номер провадження № 1-кс/938/287/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

29 листопада 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 23.10.2023 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кривопілля Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.11.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду від 23.10.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу в смт Верховина по АДРЕСА_2 29.11.2024 о 14год. 00 хв. в АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

З метою розгляду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, його доставлено до суду 29.11.2024 о 17год 00хв., тобто з дотриманням строків визначених ст. 191 КПК України.

Згідно долученої до матеріалів клопотання розписки, підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 отримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали 29.11.2024 о 14год 30хв.

Розгляд слідчим суддею відповідного клопотання призначено на 29.11.2024 о 17год 35хв., а відтак вимоги ч.2 ст.184 КПК України, згідно з якою копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, порушено не було.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 за № 0000026 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 14.03.2022 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та призначений на посаду стрільця 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 №113 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та останній вважається таким, що справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 29.11.2023 о 05 год. 00 хв. під час перевірки особового складу командиром 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_9 , було виявлено відсутність стрільця 1 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , який самовільно залишив розташування підрозділу ( АДРЕСА_4 ) та на даний час до розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , 29.11.2023 приблизно о 05 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), та перебуває поза її розташуванням по даний час, проводячи службовий час на власний розсуд.

26.09.2024 на підставі отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження фактичних даних та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 111, 112, 276, 277, 278 КПК України, було складено повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У цей же день, тобто 26.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю останнього, було вручено його сестрі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці села Білоберізка, присілок Заверх Верховинського району Івано-Франківської області.

Слідчий вважає, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення та актом службового розслідування; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 №113; показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2023 №333; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 №5; іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтовуючи необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що на даний час існують ризики передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, який відноситься до категорії тяжких злочинів. На даний час ОСОБА_5 , зважаючи на відомі йому факти встановлені органом слідства, беззаперечних доказів його вини, перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, систематично, не повідомляючи про поважні причини неприбуття, не прибув до слідчого для участі у проведенні допиту, в якості підозрюваного згідно до повісток про виклик на 30.09.2024, 03.10.2024 та 07.10.2024, а також систематично не виходить на зв`язок із слідчим, як спроби чергового виклику для участі у проведенні слідчих дій 10.10.2024 та 18.10.2024.

Окрім цього на думку слідчого перебуваючи на волі ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_14 в судовому засіданні, зазначив, що йому зрозуміло у чому його підозрюють та він не заперечує своєї вини. Не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , підтримав позицію свого підзахисного, однак просилазастосувати мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим слідчого відділення Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській, 05.01.2024 внесено відомості до ЄРДР за№0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 .

26.09.2024 на підставі отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження фактичних даних та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 111, 112, 276, 277, 278 КПК України було складено повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке у цей же день, тобто 26.09.2024 у зв`язку з відсутністю останнього, було вручено його сестрі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці села Білоберізка, присілок Заверх, Верховинського району, Івано-Франківської області.

Постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.10.2024 оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Також, 23.10.2024 слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 виніс доручення оперативним співробітникам сектору кримінальної поліції Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області: встановити місцезнаходження та забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Слідчого відділення Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.10.2024 досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України зупинено.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2024 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали.

29.11.2024 постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_15 , досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 05.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відновлено, у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 29.11.2024, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду від 23.10.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу 29.11.2024 о 14год. 00 хв. в АДРЕСА_3 .

29.11.2024 о 14год 20хв. на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вищевказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним (обвинуваченим) своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України законодавцем визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст.5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий та прокурор підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: ОСОБА_5 підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ; заявою про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення та актом службового розслідування; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 №113; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2023 №333; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 №5, іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Також, матеріалами клопотання підтверджується наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме щодо можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років та зважаючи на відомі йому факти встановлені органом слідства, беззаперечних доказів його вини, перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, систематично, не повідомляючи про поважні причини неприбуття, не прибув до слідчого для участі у проведенні допиту, в якості підозрюваного згідно до повісток про виклик на 30.09.2024, 03.10.2024 та 07.10.2024, а також систематично не виходить на зв`язок із слідчим, як спроби чергового виклику для участі у проведенні слідчих дій 10.10.2024 та 18.10.2024, у зв`язку з чим з 23.10.2024 по 29.11.2024 був оголошеним в розшук, а також щодо нього слідчим суддею надавався 23.10.2024 дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, прокурором підтверджено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше не судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування

Також, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст.2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченою частиною четвертою цієї статті. У свою чергу в ч.4 ст. 183 КПК України передбачено випадки, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, тобто змістом цієї норми не заборонено визначати розмір застави підозрюваному при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд дійшов до переконання про можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України) від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2024 року 3028,00 гривень.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 151 400,00 гривень, що відповідає п`ятдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну (у разі їх наявності/відновлення).

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України), в межах строку досудового розслідування.

За змістом ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі викладеного, керуючись статями 176,177, 178, 182, 183, 186, 197, 331, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 34 дні, а саме до 01.01.2025 року включно, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу у розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що відповідає 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача- ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали до 01.01.2025 року включно.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 01 січня 2025 року включно, такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 .

Копію ухвали направити до Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" для її виконання в частині утримання підозрюваного ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.12.2024.

Суддя ОСОБА_17