Справа №760/8335/23 1-кп/760/936/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0007151 від 20.06.2016 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.09.2013 року Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.11.2013 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, 04.02.2015 ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_6 , засудженому 25.11.2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його у заклад пенітенціарної системи, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Так, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, останній раз 25.11.2013 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, 04.02.2015 ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_6 , засудженому 25.11.2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його у заклад пенітенціарної системи, 19.06.2016 року, о 18 год. 20 хв., бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «Мегамаркет», що розташований в приміщенні торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що поруч нікого немає, та за його діями ніхто не спостерігає, з торгівельної полички у відділені алкогольних напоїв взяв дві пляшки рому «CaptainMorganSpicedGold» об`ємом 1л., вартістю 224 гривень 82 копійок (без ПІДВ) за пляшку, на загальну суму 449 гривень 63 копійки (без ПДВ), які заховав під штани, в які був одягнений.

Продовжуючи свої незаконні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 пройшов касу магазину, не розрахувавшись за товар, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину та вищенаведене майно було вилучено.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 намагався спричинити ТОВ «ТВИЧ» матеріального збитку на загальну суму 449 гривень 63 копійок (без ПДВ) та 539 гривень 56 копійок (з ПДВ).

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, а саме як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, оскільки ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Також встановлено, що потерпілий ТОВ «ТВИЧ» та його представник ОСОБА_7 повідомлялися про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні в порядку, визначеному КПК України, представник в судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив вищенаведені обставини, а також вказав, що у червні 2016 року у торгівельному залі супермаркету «Мегамаркет», що розташований в приміщенні торгівельного центру «Більшовик», з торгівельної полички у відділені алкогольних напоїв взяв дві пляшки рому, які заховав під штани, в які був одягнений, через скрутний матеріальний стан, але був затриманий охоронцями.

Також ОСОБА_6 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнає повністю та щиро кається.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (нетяжкий злочин), його стадію (закінчений замах), особу винного, який є раніше судимим.

Виходячи з пп.1, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, визначена вироком вид та міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, будучи засудженим вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.11.2013 року, яким його було засуджено до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.02.2015 року ОСОБА_6 , засудженому 25.11.2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його у заклад пенітенціарної системи. 16.02.2023 року ОСОБА_6 було затримано на підставі цієї ухвали від 25.11.2013 року, на даний часостанній відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія №98».

Суд також враховує наступні приписи:

- якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (ч.1 ст.71 КК України);

- остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст.71 КК України).

На підставі вищенаведеного суд призначає ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.11.2013 рокуу виді 4 (чотирьох) років 5 (п'ять) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання, тобто з 16.02.2023 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 63, 65-67, 71, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.11.2013 рокуу виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 5 (п'ять) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання, тобто з 16.02.2023 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- дві пляшки алкогольного напою «Ром Captain Morgan», об`ємом 1л, - залишити у розпорядженні потерпілого ТОВ «ТВИЧ»;

- СD-R диск марки «Verbatim» об`ємом 700 МВ із записами з камер відеоспостереження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1