У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3160/23

провадження № 1-кп/0285/225/24

30 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обгрунтування клопотання посилається на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні. На момент затримання ОСОБА_4 проживав в орендованому житлі у м. Звягелі Житомирської області. Зареєстрований в м. Харків. На теперішній час постійного місця проживання не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просили змінити на домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів. Покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання по АДРЕСА_1 без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідком ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 . В обгрунтування клопотання прокурор посилається на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просили змінити його на домашній арешт у нічний час. Посилались на необхідність працевлаштуватись.

Заслухавши думки учасників процесу, розглянувши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із альтернативним запобіжним заходом у виді застави. Дію запобіжного заходу продовжено судом до 10.08.2024.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Дію запобіжного заходу продовжено судом до 09.08.2024.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , їх особи та наявність ризиків, що можуть зашкодити судовому розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі.

Враховуючи відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, які б могли позитивно впливати на його поведінку, відсутність постійного місця проживання, тяжкість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, суд дійшов висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від суду.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Слід зазначити, що у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, суд визнає обгрунтованими посилання прокурора на ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків та іншого обвинуваченого. Зазначені ризики, на думку суду, є підставою для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у виді цілодобового домашнього арешту суд також дійшов висновку про наявність ризиків, на які посилається прокурор, а саме переховування обвинуваченого від суду та незаконнинй вплив з його боку на свідків.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим допустити обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обвинуваченого ОСОБА_8 - шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 193, 336, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію раніше обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.09.2024 включно.

Продовжити дію раніше обраного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів до 27.09.2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1. Не відлучатися з місця проживання по АДРЕСА_1 без дозволу суду.

2. Прибувати за кожною вимогою до суду.

3. Повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.

4. Заборонити спілкування зі свідком ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1