Справа № 932/7989/24
Провадження № 1-кп/932/547/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000897 від 18 липня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2024 приблизно о 21 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритий ділянці місцевості поряд із будинком АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з раніше не знайомим йому ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин дістав з-під кофти, яка була одягнута на ОСОБА_3 револьвер моделі «PROFI 3» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер) та здійснив два постріли в бік потерпілого ОСОБА_4 .

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді: двох кульових поранень грудної клітини зліва та внутрішньої поверхні правого стегна, що на підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також, до обвинувального акта надано складену та підписану письмову заяву потерпілим ОСОБА_4 , згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення або так, що готується від 18.07.2024 (том 1 а.с. 5);

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 від 18.07.2024 (том 1 а.с.8-9);

- висновок експерта № 1365е від 14.05.2024, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження як кожне окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р №6. Термін загоєння встановлених ран понад шість діб (том 1 а.с. 14-17);

- протокол огляду від 10.05.2024 з фото таблицею під час якого було вилучено в добровільному порядку у ОСОБА_3 предмет схожий на пістолет на якому мається маркування АДРЕСА_4 , 7.5 J (том 1 а.с. 24-29);

- висновок експерта № СЕ-19/104-24/20310-БЛ від 20.05.2024 (том 1 а.с. 34-43);

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2024 (том 1 а.с. 55-58);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (том 1 а.с. 59-61);

- протокол перегляду відеозапису від 12.09.2024 (том 1 а.с. 62-70);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (том 1 а.с. 71-73);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.08.2024 (том 1 а.с. 74-77);

- протокол перегляду відеозапису від 23.08.2024 (том 1 а.с. 78-86);

- висновок експерта № 2645е від 27.08.2024, відповідно до якого механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколу слідчого про проведення слідчого експерименту, проведеного 23.08.2024, за участі потерпілого ОСОБА_4 Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 , відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 17.08.2024, за участі свідка ОСОБА_7 (том 1 а.с. 91-93).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання скарг від сусідів не надходило, раніше не судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Отже, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, того факту, що він офіційно не працевлаштований, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинуваченого та не відповідатиме меті покарання.

При обранні міри покарання суд вважає, що пробаційний нагляд спроможний допомогти засудженому інтегруватися в суспільство шляхом працевлаштування для покращення свого матеріально-фінансового становища та проходження заходів передбачених пробаційною програмою, які мають на меті допомогу засудженому шляхом зміни поглядів, мислення щодо свого життя та вчинків, та, як наслідок, декриміналізацію його дій в майбутньому.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 125 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- відео файли, які поміщені на CD-диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1