ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3801/24 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження№ 11-кп/818/1929/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 ,

встановила:

Вказаним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Циркуни Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не є особою з інвалідністю, раніше судимий 22.12.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 т. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання за:

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш судового покарання більш суворим покаранням, призначено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2022 та остаточно призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Дію застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 25 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 20.03.2024 по 24.06.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішені питання щодо судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, в період часу з 15.11.2023 по 17.11.2023, точний час не встановлений, ОСОБА_8 проходив поблизу гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та побачив біля гаражного приміщення автомобіль «Geely CK» сірого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , 2011 року випуску, р.н. НОМЕР_2 . В цей час, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зняв з автомобілю «Geely CK» два металеві диски діаметром 14 дюймів на одному із яких було характерне пошкодження у вигляді невеликої вм`ятини на куту, диски з розболтовкою 4х100, із заводською абревіатурою Фольксваген вартістю 1000 грн., задні праві дверцята з ручкою та з дверним замком, в яких відсутнє скло, з написом на дверцятах Geely 576060 вартістю 1812,30 грн., автомобільну стійку із металевою пружиною та амортизатором із написом ZNTH, на «вухові» якого наявна заводська емблема GEELY, вартістю 750 грн., металевий супорт автомобільний із заводською емблемою Geely вартістю 285 грн., металеву автомобільну напіввісь вартістю 643,50 грн., фрагмент металевого даху від автомобілю Geely вартість якого визначити не виявилось можливим, згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи №26146 від 19.01.2024.

Після чого, ОСОБА_8 , взявши вказані речі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 4490,80 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , у вересні 2023 року неподалік с.Циркуни Харківського району Харківської області, точне місце та час не встановлені, знайшов предмет схожий на РПГ та в цей час у нього виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, ОСОБА_8 взяв, тим самим незаконно придбав, предмет схожий на РПГ оливкового кольору з маркуваннями на ньому «NTJ10C003-011», «SER55938», « НОМЕР_3 » який почав незаконно зберігати за місцем свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, 27.02.2024 в період часу з 12:02 по 12:10, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на збут бойових припасів, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту бойових припасів, бажаючи цього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_11 », особисті дані якого змінено в порядку ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», предмет схожий на РПГ оливкового кольору з маркуваннями на ньому «NTJ10C003-011», «SER55938», « НОМЕР_3 », який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/6658-ВТХ від 07.03.2024 є 66 мм реактивною протитанковою гранатою М72 А7 та відноситься до категорії бойових припасів, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 3 000 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 , порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992р. та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 незаконно придбав, зберігав та збув 66 мм реактивну протитанкову гранату М72 А7, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вересні 2023 року неподалік с. Циркуни Харківського району Харківської області, точне місце та час не встановлені, знайшов 7 корпусів гранат та 7 підривачів до гранат та в цей час у нього виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел ОСОБА_8 , взяв, тим самими незаконно придбав сім корпусів гранат та сім підривачів до гранат та почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, 20.03.2024 в період часу з 12:18 по 12:28, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій прямий корисливий злочинний умисел, направлений на збут семи корпусів гранат та семи підривачів до гранат, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту бойових припасів, бажаючи цього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_11 », особисті дані якого змінено в порядку ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», 7 корпусів ручних осколкових гранат типу Ф1 промислового способу виготовлення з маркуванням 386 205-84Т, 386 337-80Т, 386 225-87Т, 386 70-90Т, 386 302-77Т, 386 34-90Т, 7-маркування відсутнє, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/8889 від 17.04.2024 до категорії вибухових пристроїв, боєприпасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухових речовин та 7 запалів типу УЗРГМ промислового способу виготовлення із маркуванням: «14-80 УЗРГМ-2 583»; «115-87 УЗРГМ-2 583»; «174-80 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-195-80»; «174-80 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-195-80»; «10-90 УЗРГМ-2 11 386-58-90»; «52-79 УЗРГМ УЗЧП» «УЗРГМ-2 386-137-79»; «1-15» «У-517М 583-», які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/8889 від 17.04.2024 є вибуховими пристроями (штатним засобом підриву ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42), до категорії бойових припасів не відносяться та при штатному з`єднанні корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 та запалів типу УЗРГМ до ручних гранат, конструкція буде складатися із заряду вибухової речовини та засобу підриву, і в сукупності являти собою ручні осколкові гранати Ф-1, які відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 2 000 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 , порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. незаконно придбав, зберігав та збув сім корпусів ручних осколкових гранат типу Ф1 та сім запалів до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ, які при штатному з`єднанні в сукупності являють собою ручні осколкові гранати Ф-1, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вересні 2023 у неподалік с. Циркуни Харківського району Харківської області, точні місце та час не встановлені, знайшов один корпус гранати та один підривач до гранати та в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел ОСОБА_8 , взяв, тим самими незаконно придбав один корпус гранати та один підривач до гранати та почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Злочинна діяльність ОСОБА_8 зупинена працівниками поліції, які 20.03.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 15:52 по 16:44, виявили та вилучили один корпус ручної осколкової гранати Ф1 з маркуванням «386 27-90П», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/8890 від 15.04.2024 до категорії вибухових пристроїв, боєприпасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та підривач типу УЗРГМ-2 із маркуванням: «87» «-89 УЗРГМ-2 11; 386-27-90», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/8890 від 15.04.2024 є вибуховим пристроєм, відноситься до засобів підриву, до категорії бойових припасів не відноситься. При штатному з`єднанні корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ-2 утворюється ручна осколкова граната Ф-1, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 , порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. незаконно придбав та зберігав 1 корпус ручної осколкової гранати типу Ф1 та один підривач типу УЗРГМ-2, які при штатному з`єднанні в сукупності являють собою ручну осколкову гранату Ф-1, які відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів.

Не погодившись з вказаним вироком суду першої інстанції обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що обвинувачений визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у здійсненому ним злочині, у зв`язку з чим вважав, що за таких обставин йому призначено суворе покарання.

Крім цього, судом першої інстанції не враховано, що в нього на утриманні є родина, а саме: мати похилого віку та малолітня дитина.

Крім того, вважав, що судом було приєднано дуже велику частину невідбутого покарання.

Крім цього, 26 вересня 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання про застосування до нього закону про декриміналізацію ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого, який просив задовольнити його клопотання та апеляційну скаргу, захисника, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 , належним чином враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визнання своєї вини, та відсутність обтяжуючих обставин.

Крім цього враховано, що на час розгляду справи потерпілому відшкодовано в повному обсязі заподіяна шкода, а також дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має доходу, його вік та стан здоров`я, репутацію.

Обґрунтовано судом першої інстанції призначено й остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України у виді 6 років позбавлення волі, оскільки, на переконання колегії суддів, саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що на його утриманні є мати похилого вику та малолітня дитина, самі по собі не можуть бути підставою для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, у відповідності вимог ст. ст. 50, 65 КК України, у вироку належним чином мотивував підстави прийнятого судового рішення, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, є безпідставними.

Що стосується клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього Закону №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК вчинене ОСОБА_8 у 2023 році.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342*2=2684).

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як убачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 в розмірі 4490,80 грн, що перевищує розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України.

Отже, оскільки вартість викраденого ОСОБА_8 майна перевищувала 2684 грн, підстави для застосування норм Закону 3886-ІХ відсутні, а тому клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі та в ході розгляду справи апеляційним судом інших переконливих обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання та могли б свідчити про беззаперечну явну суворість або несправедливість призначеного покарання, та відповідно не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: