Провадження №1-кс/369/2135/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: заявника (захисника) ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення допиту (опитування) малолітньої особи,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення допиту (опитування) малолітньої особи.

У обґрунтування клопотання адвокат зазначив, що СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУН НП в Київській області під процесуальним керівництвом прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002162, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_6 з приводу того, що зі слів її доньки ОСОБА_7 , 2016 року народження, тренер котрий займається з нею в секції карате в с. Святопетрівське ймовірно вчинив щодо неї розпусні дії. 17 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи. Як зазначено в повідомленні про підозру ОСОБА_5 , останній в період часу з листопада по грудень 2023 року, перебуваючи в спортивному комплексі СПК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись разом із малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні кабінету тренерської, що знаходиться за вказаною адресою, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, реалізуючи свій умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 , завідомо усвідомлюючи її малолітній вік, нехтуючи правилами моралі, вчинив розпусні дії сексуального характеру, що виразились у торканні статевих органів малолітньої ОСОБА_7 , а саме геніталій, що призвело до психотравмування останньої. Сторона захисту вважає, що існують підстави для допиту (опитування) малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як свідка у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування слідчим суддею в судовому засіданні.

У зв`язку з чим заявник просив допитати (опитати) в якості свідка малолітню малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; допит (опитування) провести в присутності законного представника (матері) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; для допиту (опитування) малолітнього свідка у кримінальному провадженні залучити психолога, включеного до Реєстру психологів, через регіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги; допит (опитування) малолітнього свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , провести за участі сторони захисту.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Вказував, що дані свідчення є досить важливими для сторони захисту та необхідні в цілому для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки вазаний свідок того дня перебував разом із малолітньою ОСОБА_7 та йому відомі обставини подій, які відбувалися того дня. При цьому, мати малолітнього не заперечує проти цього, готова бути присутньої в якості законного представника при допиті її сина у судовому засіданні під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту, та повідомила суд, що наразі відсутня необхідність у такому допиті малолітніх свідків.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані у судовому засіданні прокурором для огляду матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я особи, її тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні.

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03 червня 2016 року акцентована увага на тому, що в ч. 1 ст. 225 КПК України чітко визначені лише два виняткові випадки, які є підставою для звернення сторони кримінального провадження із клопотанням про проведення допиту, зокрема, існування небезпеки для життя чи здоров`я свідка, потерпілого та їх тяжка хвороба.

Вжите в ч. 1 ст. 225 КПК України формулювання «інші обставини» свідчить про невичерпність переліку таких обставин, наголошуючи на існуванні вірогідності унеможливити допит свідка чи потерпілого в суді або вплинути на повноту чи достовірність їх показань.

Розглядаючи клопотання про допит свідка, потерпілого в порядку ст. 225 КПК України, слідчий суддя, вивчаючи його зміст та матеріали, додані до нього, оцінює обґрунтованість клопотання і визначає, чи мають місце обставини, які зумовлюють допит зазначених осіб, та унеможливлюють його проведення під час судового засідання.

Вислухавши доводи учасників провадження, дослідивши клопотання захисника та долученні до нього докази слідчий суддя вважає, що заявником не зазначено вийняткових обставин в контексті ст. 225 КПК України, а викладені обставини не є винятковими, які б свідчили про необхідність допиту свідка в судовому засіданні.

Крім того, низка міжнародних договорів, ратифікованих Україною, і документи міжнародних органів, до яких належить Україна, надають особливе значення забезпеченню інтересів дитини під час кримінального процесу. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо судочинства у питаннях дітей-жертв і дітей-свідків злочинів кожна дитина має право на першочергову увагу якнайкращому забезпеченню своїх інтересів, включаючи право на захист і можливість гармонійного розвитку.

Керівні принципи Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей, вимагають від Держав-учасниць гарантувати ефективне здійснення прав дітей, щоб їх найкращим інтересам приділялась першочергова увага в усьому, що стосується або зачіпає їх інтереси.

Пункт (е) частини 1 статті 35 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства передбачає, серед іншого, що кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення якомога меншої кількості опитувань і настільки, наскільки це є вкрай необхідним для цілей кримінального провадження.

Відповідно до пункту 49 Віденських керівних принципів держави повинні перевірити, оцінити і поліпшити, якщо це необхідно, стан доказового і процесуального права, що регулює становище дітей-свідків злочинів, аби у повному обсязі забезпечити захист їхніх прав, і що слід намагатися, наскільки можливо, не допускати прямих контактів між дитиною-жертвою і правопорушником під час процесу розслідування і кримінального переслідування, а також в ході судових слухань. Пункт 50 того ж документу визначає, що Держави мають розглянути питання про внесення змін, якщо в цьому є потреба, до своїх кримінально-процесуальних кодексів, щоб дозволити, зокрема, зняття показань дитини-свідка на відеоплівку і представлення їх до суду як офіційно визнаного доказу. Зокрема, службовцям поліції і прокуратури, суддям слід понад усе враховувати інтереси дитини, наприклад, під час поліцейських операцій і опитування дітей-свідків.

Приймаючи рішення щодо необхідності допиту малолітнього свідка, суд має враховувати, що провадження стосовно сексуальних злочинів часто стають важким випробуванням для малолітніх.

А тому, у виключних обставинах цієї справи, зазначені вище підстави в достатньому ступені виправдовують відмову від допиту дитини в судовому засіданні.

За вказаних обставин, з метою запобігання порушення принципу безпосередності, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення допиту (опитування) малолітньої особи, задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні цього клопотання не позбавляє сторону кримінального провадження в подальшому, за наявності підстав, передбачених ст. 225 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення допиту свідка у судовому засіданні під час досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 225 і 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення допиту (опитування) малолітньої особи, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10