Справа 930/2300/24
№1-в/930/71/24

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.2024 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів подання начальника Вінницького районного сектору №6 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 року у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України,
Начальник Вінницького районного сектору №6 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з поданням про приведення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024, та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Вінницького районного сектору №6 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області з 15.09.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: за викрадення майна 23.05.2022 року на загальну суму 1150 грн. 00 коп..
В судове засіданні начальник Вінницького районного сектору №6 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 не з`явилися, надали заяви про розгляд подання у їх відсутність. Подання підтримують та просять його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити, звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.
Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК).
Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення
Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.
Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022, ОСОБА_5 визнано виннним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Вирок набрав законної сили.
Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Неоподатковиний мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1 240,50 грн. ( 2 481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 х2=2481 грн.
Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022, ОСОБА_5 23 травня 2022 року викрав майно на загальну суму 1150 грн. 00 коп., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.
Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 376, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 74 Кримінального кодексу України,
Подання начальника Вінницького районного сектору №6 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 року у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.09.2022 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Немирівський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1