Справа №538/2084/24
Провадження № 1-в/538/77/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці подання Миргородського РС № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області про приведення у відповідність вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2024 р. за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Миргородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області звернувся до суду з вищевказаним поданням.

В обгрунтування подання посилається на те, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_4 засуджений за вчинення викрадення шляхом шахрайства ( по одному з двох епізодів) у меншому розмірі, тому в цій частині на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності за діяння, за які він був засуджений вироком суду, необхідно привести вирок у відповідність до законодавства.

У судове засідання представник Миргородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області не з`явився, в заяві до суду просив подання розглядати без його участі, подання підтримав.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, зазначив про необхідність виключення з вироку суду епізоду щодо заволодіння коштами у ОСОБА_5 в сумі 1800 грн шляхом обману. При цьому кваліфікацію дій ОСОБА_4 та призначене йому покарання вважати тим же самим.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно положень ч. 1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно положень п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.01.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки , і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1 342 грн. (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі:1 342 х 2 = 2684 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку Лубенського міськрайонного районного суду Полтавської області від 16.01.2024 ОСОБА_4 29.03.2023 викрав (заволодів) майном (коштами) в сумі 1800 грн, що станом на момент вчинення викрадення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати в частині заволодіння грошовими коштами 29.03.2024 у ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Миргородського РС № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області про приведення у відповідність вироку відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Виключити з вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавського області від 16.01.2024р., яким засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 190 КК України, епізод про заволодіння грошовими коштами 29.03.2023 у ОСОБА_5 в сумі 1800 грн, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

В іншій частині вирок суду не є таким, що підлягає приведенню у відповідність.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА