Справа № 347/1074/23
Провадження № 1-кп/347/89/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

представника потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000060 від 16.02.2023 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженка села Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не працевлаштована, раніше не судима, депутатом не обиралася, на утриманні має двох малолітніх дітей,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченихч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України

в с т а н о в и в :

Формулюваня обвинувачення визнаного судом доведеним.

Судом, визнано доведеним факт, що ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану ч.4 ст. 185 КК України, а також умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах ч.2 ст. 194 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

Так, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, дію якого продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердженняУказу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 та Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022, на території України діє воєнний стан.

15 лютого 2023 року, близько 10:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в селі СтопчатівЯблунівської селищної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшла на територію частково огородженого господарства знайомої ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму полотна металопластикового вікна, проникла до приміщення житлового будинку ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлової кімнати, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, таємно викрала належні ОСОБА_8 із меблевої шафи грошові кошти у сумі 2000 гривень та золоте кільце 585 проби вагою 1,48 грама, що відповідно до встановлених Національним банком України ціни на банківські метали складає 3 237, 48 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 керуючись корисливими мотивами, пішла до іншої кімнати будинку, звідки з тумбочки таємно викрала належні ОСОБА_8 грошові кошти у загальній сумі 20 000 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 25 237, 48 гривень.

Крім цього, 15 лютого 2023 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_4 перебувала за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 , де після вчинення крадіжки з метою приховання слідів та факту вчинення нею кримінального правопорушення, у неї виник умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме підпалу одної з кімнат в житловому будинку, який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті умисно знищити чуже майно шляхом підпалу, ОСОБА_4 за допомогою паперу, що знайшла на кухні в будинку потерпілої ОСОБА_8 , підпалила його та поставила до меблевої шафи чим спровокувала пожежу житлового будинку, який зайнявся та почав горіти.

Згідно висновку експерта за результатами пожежотехнічної експертизи №СЕ-19/109-23/4234-ПТ від 11.04.2023 року, причиною виникнення пожежі житлового будинку в АДРЕСА_1 стало занесення стороннього джерела запалювання шляхом спеціальної підготовки події (підпал).

Внаслідок пожежі було знищено: майно у приміщенні житлової кімнати, санвузла, внутрішнє облицювання стін, стелі (гіпсокартон) житлової кімнати, дерев`яне дверне полотно, вікна металопластикові, а також пожежею пошкоджено: покрівля, перекриття житлового будинку, майно у приміщенні вітальні, коридору, під навісу, дерев`яне дверне полотно, закопчено внутрішні стіни, відновлення яких, відповідно до висновку експерта за результатами будівельно-технічної експертизи від 27.04.2023 становить 358 030 гривень, а також пошкоджено грошові кошти у сумі 15 400 доларів США, які відповідно до встановленого на 15.02.2023 курсу НБУ еквівалентні 563 156, 44 грн., та 1900 злотих Республіки Польща, які відповідно до встановленого на 15.02.2023 курсу НБУ еквівалентні 15 675 грн.

Внаслідок умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу потерпілій ОСОБА_9 завдано майнову шкоду на загальну суму 936 861 (дев`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот шістдесят одна) гривня 44 (сорок чотири) копійки.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала частково. Зокрема, ствердила, що дійсно близько 10 год. ранку 15.02.2023 року перебувала вдома з дітьми. Оскільки в неї не було коштів, та їжі, а діти потребували їжі, ОСОБА_4 пішла до будинку ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_4 дочекалася коли потерпіла ОСОБА_8 покине житло та піде до церкви. Після того, як ОСОБА_8 пішла зранку до церкви, обвинувачена ОСОБА_4 , підійшла до житлового будинку ОСОБА_8 , обійшла його, піднялась на дерев`яний ковбан, віджала з боку кухонне вікно, залізла в будинок, взяла грошові кошти, десь від 20 000 до 22 000 гривень, та одне золоте кільце. Золоте кільце в подальшому здала в ломбард, а викрадені кошти витратила. Щоб приховати свій злочин, ОСОБА_4 взяла шматок паперу, запалила його, поставила в шафу та покинула житлове приміщення. Частину коштів обвинувачена ОСОБА_4 витратила на продукти харчування, а решта коштів, вже під час досудового розслідування були вилучені у неї працівниками поліції. Обвинувачена ОСОБА_4 категорично заперечила викрадення нею золотих виробів, а саме: двох золотих ланцюжків, та золотого хрестика.

Обвинувачена ОСОБА_4 ствердила, що після того як покинула приміщення будинку ОСОБА_8 , то надіялась, що загоряння будинку не буде. Стверджує, що шматок паперу був дуже маленький, і не думала, що буде таке загоряння житла.

В частині цивільного позову, ОСОБА_4 визнала його частково, лише в частині вартості викраденого майна, а саме одного кільця, та грошових коштів. Також вважала завищеним розмір відшкодування моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що обвинувачена ОСОБА_4 є добре знайомою для потерпілої, часто приходила до неї. Потерпіла в суді ствердила, що зранку 15.02.2023 року вона збиралася до церкви. На своєму подвір`ї, бачила собаку обвинуваченої, однак не надала цьому уваги. Після цього, вона поїхала в церкву. І саме в церкві їй повідомили, що в неї вдома пожар. Після того, як робили порядок після пожежі, потерпіла побачила, що гаманець був пустий, в ньому не було коштів, і поруч була пуста шкатулка. Потерпіла ствердила, що шкатулку тримала в руках, перед тим як йти в церкву, і в ній було золото. Пізніше, під вікном вона побачила присунутий дерев`яний ковбан. Після цього, батько потерпілої подзвонив до пожежників, щоб запитати чи це вони поставили ковбан, однак ті заперечили. Після цього батько потерпілої, просто так запитав сусідів, чи вони чогось не бачили підозрілого. У сусідів була зовнішня камера відеоспостереження. Коли вони подивилися відео, приблизили, то побачили і впізнали обвинувачену ОСОБА_4 , яка була біля їх будинку.

Потерпіла була присутня під час слідчого експерименту з обвинуваченою, яка дуже точно все показувала, як вчинила крадіжку та підпал. Потерпіла ствердила, що в неї викрали два колечка, ланцюжок із хрестиком та браслет. Наполягала на суворому покаранні для обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, що є односельчанкою обвинуваченої. Свідку відомо від сусідів, що на Стрітення була пожежа в житловому будинку, бо приїжджали дві пожежні машини. Зі слів потерпілої їй відомо, що пожежу вчинила обвинувачена ОСОБА_4 . Від сусідів їй відомо, що обвинувачена ОСОБА_4 була забезпечена продуктами харчування і всім решта, оскільки чоловік її забезпечував. В селі ОСОБА_4 характеризувалася добре.

Свідок ОСОБА_11 ствердила, що є односельчанкою обвинуваченої. В лютому сталася пожежа в селі, і її викликали як свідка. Під час слідчих дій, вона була присутня, і чула як обвинувачена розказувала та показувала як вчиняла злочини, зокрема як відчинила вікно, проникла через нього в житло, викрала кошти. Зі слів інших осіб, чула, що обвинувачена ОСОБА_4 викрала також ювелірні вироби. Також вона чула від потерпілої, що ОСОБА_4 викрала в неї золото. Під час слідчих дій, ОСОБА_4 не говорила, що викрала золото.

Свідок ОСОБА_12 надала показання, що єодносельчанкою обвинуваченої ОСОБА_4 , однак особисто з нею не знайома. Особисто пожежі житлового будинку не бачила. Зі слів потерпілої знає, що потерпіла ОСОБА_8 часто жаліла обвинувачену ОСОБА_4 допомагала їжею обвинуваченій. Свідок була присутня під час проведення слідчих дій в будинку потерпілої. Зі слів потерпілої їй відомо, що у потерпілої погоріли речі, зникло золото, та кошти. Свідок зазначила, що ОСОБА_4 проживає в селі у віддаленому місці від дороги, її часто бачили з дітьми, знає, що ОСОБА_4 важко було.

Свідок ОСОБА_13 ствердив, що працює пожежником та брав безпосередню участь при гасінні пожежі житлового будинку ОСОБА_8 . В той день він чергував у пожежній частині, поступив виклик про пожежу, та він поїхав з колегами гасити пожежу. Свідок ствердив, що пожежа була дуже сильною, вигоріло перекриття. В загальному близько шести осіб-пожежників гасило пожежу.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердив, що в лютому 2023 року, на свято поступив виклик про пожежу, і він з колегами поїхав гасити пожежу. Власник житла ОСОБА_8 прибула на місце події, вже коли пожежники майже загасили пожежу. Свідок ствердив, що в житловому будинку коли вони приїхали, було дуже сильне задимлення, повністю спалене вигоріло спальне приміщення, ванна, і частково переходило в зал. На переконання свідка це був середній рівень пожежі. Встановленням причин пожежі займається інспекція, яка виїжджала потім на місце події.

Свідок ОСОБА_15 в суді надала показання, що їй відомо що ОСОБА_4 вчинила підпал житлового будинку, та грошових коштів. В той день вона приходила в магазин, та розраховувалась коштами, які як потім виявилось викрала. За день до пожежі та крадіжки, ОСОБА_4 приходила в магазин, однак в неї не було коштів, щоб розрахуватись. В день пожежі придбала продукти, на суму більше тисячі гривень. Зі слів односельчан знає, що ОСОБА_4 проживала в жахливих умовах. В магазині купувала дітям солодощі, іграшки, собі сигарети, алкоголь, часто заходила в магазин.

Свідок ОСОБА_16 ствердив, що в лютому місяці 2023 року, як водій приїхав із колегами на місце гасіння пожежі, оскільки поступив виклик. Після приїзду на місце пожежі побачили, що горів будинок. Будинок почав горіти з середини. Свідку відомо, що перед пожежею була крадіжка.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінального правопорушення 15.02.2024 року ОСОБА_8 звернулася із заявою про вчинення злочину, в якій ствердила що 15.02.2023 року нею було виявлено крадіжку ювелірних виробів та грошових коштів в сумі 20 000 грн., які знаходились в житловому будинку в АДРЕСА_1 (т.2. а.с.151).

Заява ОСОБА_8 була зареєстрована в журналі ЄО, а в подальшому на підставі рапорта працівника поліції долучена до матеріалів кримінального провадження №0000060 від 16.02.2023 року (т.2 а.с.152).

Копією електронного рапорта підтверджено, що 15.02.2023 року отримано повідомлення та зареєстровано в журналі ЄО про пожежу в АДРЕСА_2 (т.2 а.с.154).

Відповідно до копії акту про пожежу від 15.02.2023 року орієнтовний час початку пожежі в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 :20 год., час ліквідації пожежі 11:27 год 15.02.2023 року (т.2. а.с.156).

На запити слідчого аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області надано технічні висновки дослідно-випробувальної лабораторії АРЗ СП ГУ ДСНС в Івано-Франківській області. Згідно технічного висновку від 24.02.2023 року № 11/11/24.022023 р. найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі, що мала місце 15.02.2023 року в АДРЕСА_1 є занесення стороннього джерела запалювання сторонньою особою (т.2. а.с.157-163).

15.02.2023 року з 13 год до 14:50 год. зі згоди власника ОСОБА_8 було проведено огляд житлового будинку в АДРЕСА_1 . В ході огляду житлового будинку, по лівій стіні було виявлено металопластикове вікно, яке на час огляду було відчинене. Біля вікна виявлено дерев`яний ковбан, та на рамі вікна виявлено три подряпини. При обробленні порошком поверхонь дверей та всіх вікон у будинку із внутрішньої сторони вікна, що веде у кладовку та там де виявлено колоду дерева, виявлено два сліди пальців рук, що упаковані до спецпакету. До протоколу додано фототаблиці житлового будинку ОСОБА_8 із зображеними пошкодженнями. (т.2. а.с.164-181).

Відповідно до постанови слідчого від 16.02.2023 року дерев`яну шкатулку, ключі від дверей будинку, сліди пальців рук визнано речовими доказами, упаковано до спец пакету, та передано на відповідальне зберігання, що підтверджується квитанцією №19 (т.2. а.с.182, 183).

На підставі ухвали Косівського районного суду від 16.02.2023 року проведено обшук в житловому будинку, та господарських будівлях, де фактично проживає ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку вилучено грошові кошти 5 банкнот номіналом 1000 гривень, 11 банкнот номіналом 500 грн, 45 банкнот номіналом 200 грн, 4 банкноти номіналом 100 грн, 3 банкноти номіналом 50 грн., 3 банкноти номіналом 20 грн., 2 банкноти номіналом 20 грн., 1 банкнота номіналом 1 грн. Також було виявлено речі одягу, та вполіетиленовому пакеті чек № 000005786 від 15.02.2023 року 12:48:48, мінімаркет « Артеміда ». Також було виявлено та вилучено три мобільних телефони. До протоколу обшуку додано диск з відеозаписами, який переглядався в судовому засіданні з участю учасників судового провадження. Інформація на відеозаписах відповідає відомостям зазначеним в протоколі обшуку (т.2. а.с.184, 185-188).

Виявлені та вилучені в ходу обшуку в житловому будинку ОСОБА_4 гроші та речі постановою слідчого від 16.02.2023 року визнано речовим доказом, та передано на зберігання, що підтверджується квитанціями №4, № 22 (т.2 а.с.189, 190, 191).

Згідно копії фіскального чеку № 000005786 від 15.02.2023 року 12:48:48 мінімаркету «Артеміда», виявленого в житловому будинку ОСОБА_4 було придбано продукти харчування на загальну суму 1247, 18 грн. Вказані продукти харчування були придбані ОСОБА_4 .. Вказаний факт в судовому засіданні під час допиту обвинувачена ОСОБА_4 визнала повністю (т.2. а.с.192).

Відповідно до заяви від 17.02.2023 року ОСОБА_8 залучено у провадженні як потерпілу. У вказаній заяві потерпіла ОСОБА_8 ствердила, що 15.02.2023 року невідомо особа з 09:30 год по 10:30 год. викрала в неї грошові кошти у сумі 20 000 гривень, та п`ять виробів із золота (браслет, каблучку з камінцем, каблучку, ланцюжок та хрестик) (т.2 а.с. 195).

Відповідно до копії правовстановлюючих документів (свідоцтво про право власності, копії витягу про реєстрацію права власності, копії договору дарування житлового будинку від 04.12.2004 року, технічного паспорту на житловий будинок, довідки Яблунівської селищної ради) потерпіла ОСОБА_8 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , постійно зареєстрована та проживає за вказаною адресою (т.2. а.с.198-204).

Відповідно до заяви від 01.03.2023 року ОСОБА_8 просила долучити до матеріалів кримінального провадження DVD-диск із відеозаписом з камер спостереження із житлового будинку сусіда ОСОБА_18 . При перегляді вказаного відеозапису, судом встановлено, як особа жіночої статірухалася в сторону житлового будинку ОСОБА_8 . при цьому ОСОБА_4 була одягнена в куртку чорного кольору, на лівому рукаві якої зафіксована емблема світлого кольору, чорні штани. На шиї та обличчі, у вказаної особи був наявний шарф, а на голові шапка. Попереду особи рухався собака. При перегляді вказаного відео, обвинувачена спершу заперечувала, однак потім визнала, що на відео відображена вона. На відеофайлах зафіксована дата 15.02.2023 року та час 08:45:00 та 08:48:48 (т.2. а.с.205-214).

Відповідно до копії постанови, вказаний цифровий носій визнано речовим доказом, та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.215).

Відповідно до протоколу огляду від 01.03.2023 року оглянуто чорну куртку, яку було вилучено в ході обшуку житлового будинку ОСОБА_4 . На лівому рукаві вказаної куртки виявлено світловідбиваючу емблему (т.2 а.с.216-218).

Відповідно до копії заяви потерпілої ОСОБА_8 від 21.03.2023 року потерпілою було долучено до матеріалів кримінального провадження пошкоджені грошові кошти в сумі 15 400 доларів США та 1900 польських злотих, які були пошкоджені в житловому будинку потерпілої ОСОБА_8 в ході пожежі (т.2 а.с.219).

Відповідно до протоколу огляду від 21.03.2023 року слідчими було оглянуто надані потерпілою грошові кошти згідно заяви від 21.03.2023 року, здійснено їх фотографування, та фотографії приєднано до протоколу огляду (т.2 а.с.220-232). Постановою слідчого оглянуті грошові кошти в сумі 15400 доларів США, та 1900 злотих визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т.2 а.с.233).

Відповідно до протоколу огляду інтернет сторінки від 21.03.2023 року оглянуто інтернет сторінку сайту Національного банку України, щодо встановлення офіційного курсу валют гривні до іноземних валют, а саме долара США та польського злотого станом на 15.02.2023 року (т.2. а.с.235-240).

Висновком експерта № СЕ/19-/109-23/2759-Д від 03.03.2023 року встановлено, що сліди пальців рук максимальними розмірами 23?16мм та 28?14мм, вилучені під час огляду місця події в житловому будинку ОСОБА_8 придатні для ідентифікації особи, та відповідно залишені вказівним і середнім пальцями правої руки гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 (т.2 а.с.243-249). Вартість проведення дактилоскопічної експертизи 1887,8 грн. (т.2 а.с.242).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109/-23/4234-ПТ від 11.04.2023 року причиною виникнення пожежі житлового будинку в АДРЕСА_1 стало занесення стороннього джерела запалювання шляхом спеціальної підготовки події (підпал) (т.2 а.с.252-257). Вартість проведення пожежотехнічної експертизи становить 4 530,72 грн. (т.2 а.с.251).

Відповідно до висновку проведення будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/109-23/4624-БТ від 27.04.2023 року вартість відновлювального ремонту, необхідна для усунення наслідків пожежі, що мала місце 15.02.203 року в АДРЕСА_1 може становити 358 030 грн., з урахуванням витрат та ПДВ (т.2 а.с.260-271). Вартість проведення вказаної експертизи становить 3 824 грн. (т.2 а.с.259).

Відповідно до відповіді на запит наданої ПТ «Ломбард №1» ТзОВ «Контракт-груп» І компанія, підтверджено факт надання 28.02.2023 року фінансового кредиту під заставу ювелірного виробу із золота 585 проби (каблучка) загальною вагою 1.48 гр. громадянці ОСОБА_4 , в розмірі 1778 грн.. Оскільки обов`язки застави ОСОБА_4 в строк до 28.02.2023 року не виконала, кредитодавець відповідно до п.6.16 Договору звернув стягнення на майно передане у заставу. Відеозапис моменту застави надати неможливо з причин закінчення терміну зберігання відеофайлу. До відповіді на запит надано фото каблучки із зображенням її ваги 1.48 грам, та копію індивідуальної частини договору застави від 28.02.2023 року (т.2 а.с.272-274).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.03.2023 року із ОСОБА_4 , зі здійсненням відеофіксації, обвинувачена ОСОБА_4 показала як проникла в житловий будинок потерпілої ОСОБА_8 за допомогою дерев`яного ковбана через металопластикове вікно, проникла в житловий будинок, та як викрала грошові кошти. Також ОСОБА_4 вказала як пішла на кухню, показала як взяла сірник, та шматок паперу, який запалила та поставила в шафу, двері якої прикрила не повністю. Також ОСОБА_4 показала, як покидала приміщення житлового будинку, через вікно в яке проникала. ОСОБА_4 ствердила, що вкрала тільки ті кошти які були в кошельку. На прохання потерпілої, ОСОБА_4 продемонструвала як проникала у житловий будинок через вікно (т.2. а.с.275-279).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.

Також, суд висновки визнає належними і допустимими доказами висновки експертиз, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Підстав для визнання письмових доказівненалежними та недопустимими, наданих стороною обвинувачення суд не вбачає.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, а також за ч.2 ст. 194 КК України умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Мотиви суду щодо визнання частини обвинувачення не обґрунтованим (недоведеним).

Разом з тим, в обвинувальному акті, ОСОБА_4 стороною обвинувачення інкримінувалося вчинення крадіжки п`яти ювелірних виробів, а саме:золотий ланцюжок 585 проби вагою 4 грама, золотий ланцюжок (браслет) 585 проби вагою 4 грама, золотий хрестик 585 проби вагою 2 грама, золоте кільце 585 проби вагою 2 грама, золоте кільце 585 проби, вагою 1,5 грама., на загальну вагу 13,5 грама, що відповідно до встановлених Національним банком України ціни на банківські метали складає 29 531 гривень.

Однак в ході судового розгляду, з огляду на наявність письмових та речових доказів, показань обвинуваченої ОСОБА_4 , свідків та потерпілої ОСОБА_8 , судом встановлено доведеним факт крадіжки лише золотого кільця 585 проби, 1,48 грама, вартість якого відповідно до встановлених Національним банком України ціни на банківські метали складає 3 237,48 гривень. Факт крадіжки вказаного кільця підтверджується показаннями обвинуваченої, а також фототаблицею кільця з магазину Ломбард, на якій відображений золотий виріб, та його вага.

В той же час, суд звертає увагу, що крім тверджень потерпілої ОСОБА_8 про зникнення у неї ювелірних виробів, матеріали кримінального провадження взагалі не містять жодних доказів про існування решти чотирьох ювелірних виробів, їх проб, кількості їх грам, чи інших ідентифікуючих даних (бірок, ярликів, чеків, квитанцій).

А відтак незрозуміло яким чином, сторона обвинувачення встановила кількість грам та номери проб ювелірних виробів, які були нібито викрадені у ОСОБА_8 .

Крім того, при перегляді відеозапису проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_4 , остання взагалі не вказувала про те, що вкрала ювелірні вироби. В судовому засіданні ОСОБА_4 категорично заперечувала факт крадіжки решти чотирьох ювелірних виробів, і про це вона вказувала під час досудового розслідування. Під час судового розгляду, ОСОБА_4 чітко визнала факт крадіжки золотого кільця з камінчиком, який в подальшому здала в ломбард, а за отримані з ломбарду кошти купила дітям та собі продукти харчування. Під час судового розгляду, ОСОБА_4 повністю і з точністю охарактеризувала викрадений нею ювелірний виріб, золоте кільце з камінчиком.

Отже, за відсутності будь яких доказів, бірок, чеків, тощо, про існування ювелірних виробів, а саме золотого ланцюжка 585 проби вагою 4 грама, золотого ланцюжка (браслета 585 проби вагою 4 грама, золотого хрестика 585 проби вагою 2 грама, золотого кільця 585 проби вагою 2 грама, суд доходить переконання, що в цій частині пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Також в обвинувальному акті, стороною обвинувачення зазначено, що при пожежі будинку було пошкоджено 17550 доларів США. Однак, суд звертає увагу, що згідно копії заяви від 21.03.2023 року (т.2 а.с.219) та протоколу огляду від 21.03.2023 року та фототаблиць до нього (т.2 а.с.220-232), постанови про визнання речовими доказами від 21.03.2023 року (т.2 а.с.233), та заяви про зберігання грошових коштів від 21.03.2023 року (т.2 а.с.234) встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 просила долучити до матеріалів кримінального провадження грошові кошти в сумі 15 400 доларів США, і 1900 Польських злотих, які були пошкоджені внаслідок пожежі. Крім того, нею вказано, що саме на таку суму їй завдано матеріальну шкоду. Вказані грошові кошти були всі сфотографовані, визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 Різниця між сумою коштів, яка зазначена в обвинувальному акті, і тими грошовими коштами, які добровільно надала потерпіла складає 2 150 доларів США.

Однак, відомостей про те, що внаслідок пожежі житлового будинку, яку спричинила ОСОБА_4 було пошкоджено грошові кошти на суму 17 550 доларів США ні протокол огляду місця події, ні висновок пожежо-технічної експертизи, інші письмові докази матеріалів кримінального провадження не містять.

Таким чином, на переконання суду доведеним є факт пошкодження грошових коштів в іноземній валюті 15 400 доларів США та 1900 Польських злотих, а відтак, розмір завданої матеріальної шкоди виходячи з встановленого на 15.02.2023 курсу НБУ 15400 доларів США еквівалентно 563 156, 44 гривні, та 1900 злотих Республіки Польща, які відповідно до встановленого на 15.02.2023 курсу НБУ еквівалентні 15 675 грн.

Отже, виходячи з цього, фактично доведеним є загальний розмір завданої матеріальної шкоди, внаслідок знищення чужого майна, шляхом підпалу потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 936 861, 44 грн. (563 156,44 грн. (сума еквівалентна доларам США до гривні) +15675грн. (сума еквівалентна польським злотим до гривні) +358030 грн. (вартість відновлювального ремонту відповідно до будівельно-технічної експертизи).

Щодо призначення покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_19 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. По місцю проживання на ОСОБА_4 скарг до виконкому Яблунівської ТГ Косівськогорайону скарг не надходило, проживає в с. Стопчатів без реєстрації, в будинку ОСОБА_20 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 проживала в житловому будинку зі співмешканцем ОСОБА_21 , який перебував в місцях позбавлення волі. Згідно копій свідоцтв про народження, ОСОБА_4 є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даних про те, що станом на час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав, матеріали справи не містять.

Інформація зазначена в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання є аналогічною тій, яка зазначена у довідці виконкому Яблунівської селищної ради. Згідно копії вимоги департаменту інформаційного забезпечення МВС України ОСОБА_4 раніше не судима. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Інформація про зареєстровані речові права власності за ОСОБА_4 - відсутня. Згідно довідки ДНК лабораторії у ОСОБА_24 наявні антитіла гепатиту С. Дата проведення аналізу 25.09.2017 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив врахувати інформацію, про те, що оскільки обвинувачена не перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовлено ОСОБА_4 у наданні інформації щодо зникнення безвісти співмешканця ОСОБА_21 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення вперше, повне визнання вини, щире каяття, наявність на самостійному утриманні двох малолітніх дітей, важкі матеріально-побутові умови проживання, та проживання в гірському населеному пункті.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

В судовому засіданні прокурор просив призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст. 194 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України призначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Представник ОСОБА_26 висловив аналогічну позицію з прокурором. Потерпіла ОСОБА_8 під час допиту, наполягала на суворому покаранні для обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просили призначити обвинуваченій остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Отже, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що відповідно до ст. 69 КК України, особі може бути призначено основне покарання, нижче від нижчої межі, встановленої санкцією статті або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Так, на переконання суду, наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , яка повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів та своєю позицією демонструє критичне ставлення та негативну оцінку своїм протиправним діям; активно сприяла розкриттю злочину, оскільки поінформувала орган досудового розслідування про всі відомі обставини щодо вчинення кримінального правопорушення; самостійно виховує двох малолітніх дітей, важкі матеріально-побутові умови, проживання в гірському населеному пункті, та як наслідок неможливість офіційного працевлаштування.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання, за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за це кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а за ч.2 ст. 194 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Остаточне покарання призначити за ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.Підстав для застосування ст. 75-76 КК України суд не вбачає. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визначене судом покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Щодо цивільного позову.

Відповідно до частини 1 статті 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Згідно положень частини 2 зазначеної статті шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За частиною 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

В пункті 7 частини 1 статті 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Із матеріалів кримінального провадження, встановлено, що представником ОСОБА_27 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 067 014 грн. та моральної шкоди на суму 2 000 000 грн.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджені грошові кошти в іноземній валюті.

Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди в сумі 1 067 014 грн. в позові вказано про те, що внаслідок пожежі в житловому будинку було пошкоджено грошові кошти в сумі 17550 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 641 778 грн., та 1900 злотих Республіки Польща, що еквівалентно 15 675 грн.

Згідно постанови слідчого тільки 15 400 доларів США та 1900 Польських злотих визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 .

Суд погоджується з доводами цивільного позову в тій частині, що такі грошові кошти (15 400 доларів США та 1900 Польських злотих) були пошкоджені внаслідок пожежі, яку вчинила обвинувачена ОСОБА_4 . Однак, потерпілою ОСОБА_8 не надано жодних документів, зокрема довідок, чи листів-відповідей, акту, про те, що такі пошкоджені кошти не можуть бути обмінені в регіональних відділеннях НБУ, чи інших банках України. Оскільки в Україні, зокрема в НБУ наявна функція обміну (міжнародне інкасо) коли банки приймають пошкоджені купюри для обміну із банками-респондентами за кордоном.

На переконання суду, за відсутності офіційних даних фінансової установи про те, що пошкоджені кошти не придатні для подальшого використання та обміну, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 в цій частині відшкодування матеріальної шкоди. Водночас потерпіла ОСОБА_8 не позбавлена в майбутньому звернутись з позовом про відшкодування такої шкоди в порядку цивільного судочинства, за умови надання доказів неможливості обміну.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди за вкрадені золоті вироби, то суд доходить такого висновку. Так, потерпіла ОСОБА_8 просила відшкодувати їй матеріальну шкоду за викрадені п`ять золотих виробів в сумі 51 531, 00 грн.

Однак, судом визнано доведеним факт крадіжки лише золотого кільця 585 проби, вагою 1,48 грам, яке ОСОБА_4 здала в ломбард.Даних про те, що золоте кільце було вагою 1,5 грама, матеріали справи не містять.

Згідно офіційного курсу НБУ облікова ставка однієї тройської унції дорогоцінного металу «золото» станом на 15.02.2023 року становила 68038, 44 грн.

Одна тройська унція золота станом на 15.02.2023 року становила 31.1034768 грам. Отже вартість матеріальної шкоди за золоте кільце наступна: (1,48 грам?68038,44 грн.)?31,1034768 = 3 237, 48 грн.

За таких обставин, враховуючи доведеним факт крадіжки золотого кільця вагою 1,48 грама, суд, з врахуванням вартості дорогоцінних металів станом на 15.02.2023 року згідно офіційних даних НБУ, вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути 3 237, 48 грн. матеріальної шкоди за викрадене золоте кільце.

Щодо відшкодування грошових коштів які були вкрадені з будинку потерпілої в сумі 22 000 гривень, то суд звертає увагу, що при обшуку у обвинуваченої ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові коти на загальну суму 20 138 грн. Як ствердила ОСОБА_4 із викраденої суми, вона потратила близько тисячу гривень. Постановою слідчого грошові кошти в сумі 20138 гривень визнані речовим доказом. Отже, за результатами розгляду кримінального провадження, сума грошових коштів 20 138 гривень підлягає поверненню потерпілій ОСОБА_8 .

Отже з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 як відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути різницю між сумою викрадених коштів та вилучених (22000-20138=1862 гривні) 1862 гривні.

Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження житлового будинку, на суму 358 030 гривень, то суд, вважає, що така підлягає до задоволення повністю.

Так, висновком експерта №СЕ-19/109-23/4624-БТ від 27.04.2023 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту може становити 358 030 гривень. Отже, враховуючи документально- підтверджений факт заподіяння шкоди суму 358 030 гривень, суд доходить переконання, що вимога цивільного позову в цій частині підлягає до задоволення повністю.

Таким чином, в межах заявленого цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до переконання про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди:

- 3 237, 48 гривень, за викрадене золоте кільце;

- 1862 гривні викрадених коштів;

- 358 030 гривень вартість відновлюваного ремонту житлового будинку, а всього разом 363 129, 48 гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandali v. theUnitedKingdom) від 28.05.1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Як установлено частиною 3 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При цьому, в роз`ясненнях, що містяться у пунктах 3, 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

У відповідності з частиною четвертою статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Водночас, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не має призводити до її збагачення.

У роз`ясненнях, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

В даному випадку, враховуючи обставини справи, а також те, що житловий будинок був постійним місцем проживання ОСОБА_27 , і внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, потерпіла позбавлена можливості використовувати житло для власного проживання, на даний час проживає в дочки, пережила емоційний стрес, психологічний дискомфорт, душевні страждання, тривогу, її життя зазнало негативних змін, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Такі висновки суду в частині визначення розміру стягнутої моральної шкоди, повністю узгоджуються із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц), відповідно до якої розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Щодо інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний та в подальшому продовжений щодо ОСОБА_4 під час судового провадження, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 371, 374, ч.5 ст. 615 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 194 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання з 10:30 год., 29.11.2023 року по час набрання вироком законної сили, і з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_4 під час судового провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 363 129 (триста шістдесят три тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 48 (сорок вісім) копійок завданої матеріальної шкоди, та 100 000 (сто тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні:

- № СЕ/19-/109-23/2759-Д від 03.03.2023 року - 1887, 8 гривень;

- № СЕ-19/109/-23/4234-ПТ від 11.04.2023 року - 4 530, 72 гривень;

- №СЕ-19/109-23/4624-БТ від 27.04.2023 року - 3824 гривень,

а всього разом - 10 242 (десять тисяч двісті сорок дві) гривні 52 копійки.

Скасувати арешти на майно у даному кримінальному провадженні.

Речові докази:

- дерев`яна шкатулка, ключі від вхідних дверей будинку, що вилучені в ході огляду місця події АДРЕСА_2 повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- сліди пальців рук, що вилучені в ході огляду місця події АДРЕСА_2 - знищити;

- грошові кошти у сумі 20 138 (двадцять тисяч сто тридцять вісім) гривень, що вилучені під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 , і які зберігаються у відповідальної особи, в Косівському РВП ГУНП в Івано-Франківській області, м. Косів, вул. Незалежності, 90 - повернути потерпілій ОСОБА_8

- зимові калоші чорного кольору, куртка балонова чорного кольору, два декоративні рога (оленів), що вилучені під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 , і які зберігаються у камері зберігання речових доказів Косівському РВП ГУНГІ в Івано-Франківській області, м. Косів, вул. Незалежності, 90 - повернути ОСОБА_4 ;

- чек №000005786 від 15.02.2023 виданий у магазині «Міні - маркет Артеміда», що вилучений під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 і який зберігається у камері зберігання речових доказів Косівському РВП ГУНП в Івано-Франківській області, м. Косів, вул. Незалежності, 90 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон марки «Ergo F243 Swift», мобільний телефон марки «Doogee N30», що вилучені під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 і якіпередані останній на зберігання - залишити ОСОБА_4 ;

- грошові кошти у сумі 15 400 доларів (154 банкноти) та 1900 Польських злотих (6 банкнот номіналом 200 злотих та 7 банкнот номіналом 100 злотих, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ;

- цифровий носій інформації - диск формату DVD-R, 4.7 GB, 16х, 120 min. на який скопійовано відео файли з будинку ОСОБА_18 і який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1