Справа №591/8204/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/491/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2024 року, якою ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 05 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2024 року, у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05 серпня 2024 року, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що повідомлення заявника не містить достатніх даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому, Сумською обласною прокуратурою по зазначеному зверненню обґрунтовано не були внесені відомості до ЄРДР.

Не погодившись з вказаним судовим рішення, заявник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття, реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення Сумської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що за його заявою про злочин, яку ним було подано до Сумської обласної прокуратури, відсутні підстави для внесення даний до ЄРДР. При цьому, слідчим суддею не було враховано, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 387 КК України, характеризується активною поведінкою - діями, які є порушенням покладеного на особу правового обов`язку і являють собою розголошення в будь- якій формі безпосередньо, по телефону, даних досудового розслідування без дозволу уповноважених службових осіб або в неналежному обсязі і доведенні їх до відома хоча б одні особі, яка не має права на ознайомлення з ними. За ст.387 КК України встановлено відповідальність за злочин із формальним складом, який визнається закінченим з моменту, коли заборонена до розголошення інформація стала надбанням будь-якої особи, яка не має права на ознайомлення з нею і до числа яких можуть належати як особи, що беруть участь у відповідному кримінальному провадженні так і сторонні особи, що не мають щодо цього провадження ніякого відношення. Наявність спеціального попередження про заборону на розголошення відповідних даних не потрібна, бо збереження їх в таємниці входить до кола службових обов`язків осіб, зазначених у ч. 2 ст. 387 КК України, а наслідки такого розголошення знаходяться поза межами об`єктивної сторони цього складу злочину.

Наявність складу злочину вчиненого прокурором ОСОБА_7 підтверджується додатками, які ним були подані до скарги, а саме, копією запиту УСР в Сумській області від 02 липня 2024 року № 17040-2024, копією відповіді слідчого від 29 липня 2024 року № 24/М-52/АЗ, які були зібрані ним самостійно, при цьому, встановити конкретний час, місце, коло задіяних осіб можливо лише в межах розслідування кримінального провадження. Крім того, особа, яка звергається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Однак, як зазначає апелянт, вищевказані обставини враховані слідчим суддею не було, що вказує на незаконність та необґрунтованість прийнятого судового рішення.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду заявник ОСОБА_6 був повідомлений завчасно у передбачений законом спосіб, і в апеляційній скарзі просив здійснити розгляд поданої ним апеляційної скарги без його участі.

Прокурор, також, у поданій заяві просив проводити судове засідання по даному кримінальному провадженню у його відсутність.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження без його учасників, а саме, заявника ОСОБА_6 та прокурора, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши апеляційні доводи та вимоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

За змістом положень ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування встановлений Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 05 серпня 2024 року про вчинення прокурором ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, зумовленого розголошенням відомостей досудового розслідування, шляхом направлення інформації щодо його мобільного телефону іншому правоохоронному органу.

У зв`язку з тим, що за вказаним зверненням жодних дій щодо внесення даних до ЄРДР вчинено не було, що свідчило про допущену бездіяльність та порушення ст. 214 КПК України, заявник просив прийняти рішення за результатом поданої ним скарги, а саме, зобов`язати уповноважених осіб Сумської обласної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість поданої скарги, з врахуванням доданих до неї доказів, слідчим суддею було встановлено, що у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_6 не наводить дій чи бездіяльності особи, що могли б свідчити про вчинення нею злочинів, а зазначає власні розмірковування та припущення щодо порядку отримання іншим правоохоронним органом певної інформації, з формальним посиланням на норми кримінального та процесуального законодавства, з особистим їх тлумаченням, без наведення достатніх обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, заявником в зверненні не наводяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються можливі рішення, дії та бездіяльність особи, з якими не погоджується заявник та для оскарження яких відповідними учасниками провадження передбачений певний порядок, так само як і зазначаються заперечення щодо складеного відносно нього ( ОСОБА_6 ) протоколу про корупційне адміністративне правопорушення, складеного за наслідками оцінки інформації його телефона.

Саме з врахуванням вказаного, слідчий суддя і дійшов висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності Сумської обласної прокуратури щодо невнесення даних до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 05 серпня 2024 року про вчинення про вчинення прокурором ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України та відмовив у задоволенні поданої заявником скарги.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає, оскільки наведені ОСОБА_6 у заяві від 05 серпня 2024 року обставини не можуть були безумовною підставою для початку досудового розслідування.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що апелянт не наводить додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано, і під час апеляційного розгляду підстав, за яких подана скарга підлягала до задоволення, колегією суддів встановлено не було.

Крім того, колегія суддів зауважує, що врахування слідчим суддею правового висновку Верховного Суду висловленого у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, в якому зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, є цілком обґрунтованим, оскільки відповідно до п.п.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Така правова позиція Верховного Суду кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

У даному випадку для висновку, що уповноваженими особами Сумської обласної прокуратури допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 05 серпня 2024 року про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 387 КК України, за яким не ведеться досудове розслідування, підстав немає, за відсутності достатніх даних на підтвердження обставин, які свідчать про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2024 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05 серпня 2024 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4