4 листопада 2024 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність працівників ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ухвалою судді від 29.10.2024 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 , призначено судове засідання на 04.11.2024 о 15:00 год. витребувано від ГУНП в Запорізькій області та Запорізької обласної прокуратури всі документи, що стосуються розгляду заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.
04.11.2024 на виконання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2024 від Запорізької обласної прокуратури надійшли наявні в Запорізькій обласній прокуратурі матеріали щодо розгляду заяви ОСОБА_3 з приводу можливого вчинення кримінального правопорушення, а саме завірена копія супровідного листа № 27-2012-01 на 1 аркуші, безпосередньо самої заяви про злочин до суду не надано.
Заявник ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», подану скаргу підтримав. В ході розгляду вказаної скарги зазначив, що під час його тримання (перебування) під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», до нього протиправно застосовується насильство працівниками слідчого ізолятора, застосовують фізичну силу, від чого в нього є тілесні ушкодження. Назвати конкретних осіб, що застосовували до нього вказані незаконні методи, не може, зазначив, що може їх опізнати. Також просив обстежити його на предмет наявності в нього тілесних ушкоджень внаслідок застосування до нього насильства з боку працівників слідчого ізолятора. З огляду на викладене, підозрюваний просив слідчого суддю вжити заходів, передбачених ст. 206 КПК України.
Слідчий ГУНП в Запорізькій області та прокурор у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку та їх неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши заявника ОСОБА_3 , давши оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст. 206 КПК України для реагування, виходячи з такого.
Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини встановлені ст. 206 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Положеннями ч. 6 ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Згідно з ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відреагувати на зазначене ОСОБА_3 повідомлення шляхом надіслання відповідного судового рішення та, з метою усунення факту ненадання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», медичної частини ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_3 , який наполягає на тому, що він неодноразово звертався за медичною допомогою, також для фіксування наявності тілесних ушкоджень, однак адміністрація місць попереднього ув`язнення ніяким чином не реагує на його звернення.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України 14.06.2019 року № 1769/5, яким затверджено «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам в слідчих ізоляторах.
Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104.
Згідно до п. 2.3 вищевказаного Порядку, медичне обстеження осіб, узятих під варту здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
Відповідно до п. 2.7 Порядку, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Отже для встановлення вказаних ОСОБА_3 фактів про наявість в нього тілесних ушкоджень, або захворювань, пов`язаних з отриманням такових та надання йому необхідної медичної допомоги, слідчий суддя вважає за необхідне звернення ОСОБА_3 задовольнити та зобов`язати керівників Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», та медичної частини ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» організувати та забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_3 .
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, коли особа заявляє обґрунтовану скаргу на те, що вона незаконно і всупереч вимогам статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зазнала жорстокого поводження з боку правоохоронців чи інших представників держави, це положення у поєднанні із загальним обов`язком держав за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в Конвенції», вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування, як і розслідування за статтею 2 має привести до встановлення і покарання винних.
Щодо звернення ОСОБА_3 , що під час його тримання (перебування) під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», до нього протиправно застосовується насильство працівниками слідчого ізолятора, застосовують фізичну силу, від чого в нього є тілесні ушкодження, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити реагування щодо захисту прав людини встановлені ст. 206 КПК України, в зв`язку з чим вважає за необхідне доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в зверненні ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З урахуванням того, що заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив про застосування до нього працівниками поліції фізичного насильства під час його тримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», враховуючи те, що перевірка заяви повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін проти України» від 24.06.2010, а також те, що при наявності підстав та доказів, вказані ОСОБА_3 обставини можуть бути розцінені як кримінально-каране діяння, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості самостійно перевірити відповідність вказаних ним обставин дійсності, слідчий суддя вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі, провести перевірку, в установленному законом порядку, дослідження вищезазначених обставин у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Так як перевірка вимагає часу для встановлення чи спростування обставин, викладених заявником, слідчий вважає за необхідне відкласти судовий розгляд скарги до прийняття рішення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі, по суті.
Що стосується клопотання заявника про застосування заходів безпеки, щодо нього, як підозрюваного у кримінальному провадженні, то слідчий суддя не наділений повноваженнями застосовувати до підозрюваного такі заходи безпеки в межах кримінального провадження на яке посилається заявник, з огляду на те, що такими повноваженнями наділені уповноважені слідчий та або прокурор під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а під час судового розгляду суд.
Тому слід зобов`язати слідчого СК ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (орган за який заявник рахується) у кримінальному провадженні, на яке посилається заявник, перевірити обставини повідомлені ОСОБА_3 та прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Керуючись ст.ст. 28, 206 КПК України, слідчий суддя
Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі провести дослідження фактів застосування працівниками ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» до заявника ОСОБА_3 , 1978 року народження, насильства під час тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», повідомлені заявником в судовому засіданні під фіксацію.
Зобов`язати слідчого СК ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні, на яке посилається заявник, перевірити обставини повідомлені ОСОБА_3 та прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Доручити керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», медичної частини Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», організувати та забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення вказаних ОСОБА_3 фактів про наявність в нього тілесних ушкоджень, або захворювань, пов`язаних з отриманням вказаних тілесних ушкоджень та надання йому необхідної медичної допомоги, зокрема щодо його скарг на стан здоров`я.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ст. 533 КПК України є обов`язковою для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1