Справа №:755/2746/24
Провадження №: 1-кс/755/3344/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2024 року за № 0000019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з цим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, яке умотивували дійсністю у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 177, 184 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

ІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини та наведені відомості щодо доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження

СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування у т.ч. 15 жовтня 2024 року ОСОБА_5 о 14:30 год. затримано, у порядку ст. 208 КПК, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК, а сааме у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини у великому розмірі, вчиненого повторно, організованою групою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доводиться стороною обвинувачення зібраними у кримінальному провадженні доказами, у т.ч.: інформуваннями оперативного підрозділу про виявлення кримінальних правопорушень; протоколами огляду веб-ресурсів та сторінок соціальних мереж, де фігурантами здійснювалася реалізація психотропних речовин у засобах для схуднення; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок; протоколами проведення огляду покупців та вручення грошових коштів; протоколами огляду місць події, в ході яких вилучалися придбані в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій заборонені до обігу речовини; висновками проведених експертиз матеріалів, речовин та виробів за вилученими речовими доказами, а саме товарів у вигляді дієтичних добавок для схуднення з вмістом заборонених до обігу психотропних речовин; протоколами огляду та виїмок кореспонденції з наступним відбором зразків речовин, що пересилалися; протоколами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами проведених обшуків за місцями проживання фігурантів, зокрема, приміщення, де здійснювалась протиправна діяльність інтернет-магазинів з продажу товарів з вмістом психотропної речовини - сибутрамін та вилученими там речовими доказами; протоколами затримання осіб за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами огляду відеозаписів; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

Враховуючи викладене, підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.

Зокрема, на даний час, існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК, а сама:

- підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої групи, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження;

- підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, у цей час органом досудового розслідування не виявлено всі можливі місця зберігання психотропних речовин та повного ланцюга їх незаконного переміщення через державний кордон. Тому, перебуваючи на свободі, підозрюваний може знищити решту заборонених до обігу речовин, документацію та речі, які на цей час не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування;

- підозрюваний може впливати на свідків, зокрема шляхом примушування осіб, які приймали участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій та були залучені особи для співробітництва, до зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду. Також, на цей час триває виконання судових експертиз по решті вилучених у провадженні речовин, тому будучи обізнаним про експертну установу експертам якої доручено проведення відповідних експертиз останній може незаконно впливати на зазначених експертів з метою дачі ними завідомо неправдивих висновків;

- підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, шляхом неявки до слідчого для проведення необхідних слідчих, процесуальних дій;

- підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, оскільки не має стабільного джерела прибутку, окрім як протиправної діяльності зі збуту з корисливих мотивів дієтичних добавок з вмістом заборонених до вільного обігу психотропних речовин та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину, а також обізнаний про шляхи оптової закупівлі та контрабанди даних речовин із-за кордону.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваним та запобігання зазначеним ризикам.

Отже, беручи до уваги те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, може впливати на свідків та експертів, знищити, сховати або спотворити речові докази, перешкоджати слідству іншим чином та продовжити свою злочинну діяльність, не має постійного джерела отримання доходу, окрім як протиправні діяльність зі збуту товарів з вмістом психотропної речовини, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, на переконання сторони обвинувачення, слушним є застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

ІІІ. Позиції сторін

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, у т.ч. з урахуванням того, що обставини визначені у п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 177, 184 КПК є дійсними.

Сторона захисту заперечувала проти застосування заходу забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного у розрізі не доведення, на їх переконання обставин регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК.

IV. Правове регулювання питання

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України), та останній (порядок) визначає, що

- запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України);

- застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних;

- клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України;

- під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

- підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом;

- при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України , оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

V. Стислий виклад з`ясованих обставин, щодо порушеного питання

Згідно повідомлення про підозру від 15 жовтня 2024 року та даних клопотання вказаного у п. І ухвали слідує наступне:

1. щодо особи підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

2. щодо підозри:

а.) правова кваліфікація діянь:

- ч. 3 ст. 307 КК - незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини у великому розмірі, вчинений повторно, організованою групою;

б.) суть підозри:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, з метою особистого збагачення за рахунок розповсюдження психотропних речовин, в період часу не пізніше як з 04.01.2024 до моменту викриття та припинення протиправної діяльності організованої групи правоохоронними органами 15.10.2024, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», організували та систематично здійснювали незаконне придбання оптовими партіями, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежений, що міститься у засобах (дієтичних добавках) для схуднення з назвами «Ліда», «Фатзорб», «Чорна пантера», «Шафран діет», «Лішоу» та інші.

Рекламування та роздрібний збут вказаних психотроповмісних препаратів замовникам останніми здійснювався в мережі інтернет, зокрема через створений з цією метою онлайн-магазин на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , через підконтрольні акаунти маркет плейсу prom.ua та сторінки в соціальній мережі Instagram, тощо, з подальшим використанням для пересилання психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежений, у поштових відправленнях сервісу ТОВ «Нова Пошта».

Так, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше січня 2024 року, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 , який володіє якостями лідера, організаторськими здібностями, з метою реалізації свого злочинного наміру, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, здійснюватиметься в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», а тому її провадження потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей та вжиття заходів суворої конспірації, маючи намір здійснювати таку діяльність протягом тривалого періоду часу, створив стійке об`єднання - організовану групу, до складу якої ним було залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та інших невстановлених на цей час осіб.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для спільної діяльності з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника такої організованої групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 як керівнику організованої групи, який забезпечував керівництво, координацію кримінально-протиправної діяльності інших осіб та забезпечував функціонування організованої групи.

Так, розроблений ОСОБА_7 план вчинення кримінальних правопорушень передбачав наступне: пошук джерела постачання та забезпечення шляхів оптової закупівлі товарів у вигляді дієтичних добавок для схуднення з назвами «Ліда», «Фатзорб», «Чорна пантера», «Шафран діет», «Лішоу» та інші, що містять у своєму складі психотропну речовину - сибутрамін, обіг якої обмежений; створення та забезпечення діяльності інтернет-магазину на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , підконтрольних акаунтів маркет плейсу prom.ua, сторінок в соціальній мережі Instagram, тощо, де здійснювалося рекламування асортименту товарів, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - сибутрамін; підшукування та залучення осіб в якості співучасників, які здійснюватимуть безпосереднє управління діяльністю інтернет-магазину та суміжних соціальних мереж, облік наявної продукції, ведення фінансової звітності, приймання інтернет замовлень, спілкуватимуться з клієнтами та надаватимуть їм роз`яснення щодо споживання забороненої продукції, а також здійснюватимуть формування та відправки конкретних відправлень в умовах конспірації з використанням сервісу ТОВ «Нова Пошта» або «Укрпошта» для міжнародних поштових відправлень за кордон конкретним споживачам; пошук та надання іншим учасникам організованої групи приміщення для здійснення протиправної діяльності, яке б використовувалося як офіс онлайн інтернет-магазину зі збуту товару у вигляді дієтичних добавок для схуднення з вмістом психотропної речовини та як склад для зберігання, фасування, упакування, оформлення замовлень та відправок зазначеної забороненої продукції; розподілення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом між всіма учасниками організованої групи

Створена ОСОБА_7 організована група характеризувалась: стабільністю членів організованої групи, яка виразилась у тривалості їх дій протягом часу не пізніше січня 2024 року по даний час та детальної організації функціонування організованої групи; розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежений, в тому числі у великих розмірах; наявністю визначених правил поведінки, зокрема щодо порядку консультування клієнтів та відповідей на типові питання щодо ефективності реалізованих ними засобів для схуднення, у зв`язку з наявністю в їх складі психотропної речовини, обіг якої обмежено - сибутраміну; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами організованої групи у будь-який час; «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи, яка виражалась у вчиненні умисних дій, спрямованих на незаконний обіг товарів у вигляді дієтичних добавок для схуднення, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - сибутрамін; розподілом організатором грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності, між всіма її учасниками; дисциплінованістю учасників організованої групи, яка підтримувалася свідомим і беззаперечним виконанням вказівок організатора організованої групи - ОСОБА_7 , звітуванням та підпорядкованістю йому як організатору організованої групи та чітким розподілом функцій між її учасниками, дотриманням правил «внутрішнього трудового розпорядку».

Протягом періоду часу не пізніше як з січня 2024 року до моменту викриття та припинення протиправної діяльності організованої групи правоохоронними органами 15.10.2024, ОСОБА_7 , являючись організатором організованої групи, здійснював керування організованою групою при вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених на незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також їх незаконний збут як на території України, а також бажаючим особам і за кордон, з приховуванням від митного контролю у міжнародних поштових відправленнях товарів у вигляді засобів для схуднення з назвами «Ліда», «Фатзорб», «Чорна пантера», «Шафран діет», «Лішоу» та інші, що містять у своєму складі психотропну речовину - сибутрамін, обіг якої обмежений.

Згідно цього плану ОСОБА_7 організовано та налагоджено незаконне придбання товарів даної категорії з вмістом забороненої психотропної речовини шляхом їх оптової закупівлі у невстановлених на цей час осіб з Китаю, подальше зберігання, фасування, упакування та систематичний роздрібний збут через створений з цією метою інтернет-магазин, торгівельні майданчики та соціальні мережі, як дієтичних добавок для схуднення.

В свою чергу ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснювали опрацювання інтернет замовлень, спілкування та листування з клієнтами та надавали їм роз`яснення щодо споживання забороненої продукції, а також, перебуваючи за місцем розташування офісу інтернет-магазину за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить родичам ОСОБА_7 , здійснювали безпосереднє комплектування та відправлення замовлень з використанням сервісу ТОВ «Нова Пошта», «Укрпошта» конкретним споживачам.

Так, для забезпечення діяльності організованої групи, функції між учасниками були розподілені такимч имно, що наступним чином, що ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 - виконували ролі менеджерів, продавців та кур`єрів інтернет-магазину на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , створених ними акаунтах маркет плейсу prom.ua, сторінках в соціальній мережі Instagram, тощо, де здійснювалося рекламування асортименту товарів, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - сибутрамін; відповідали за роботу з клієнтами інтернет-магазину, приймали дзвінки та проводили листування, консультування клієнтів, здійснювали фасування, упакування та безпосередню відправку поштових відправлень оператором «Нова пошта», міжнародних відправлень оператором «Укрпошта» з приховуванням від митного контролю, із забороненими до обігу речовинами; безпосередньо отримували від замовників кошти з реалізації психотропної речовини, обіг якої обмежено - сибутрамін на підконтрольні банківські рахунки, вели облік та звітували перед ОСОБА_7 як організатором протиправної діяльності щодо обсягів продажів, найменування, кількості та ціни реалізованої продукції.

При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 достовірно було відомо, що у складі реалізованих ними засобах для схуднення наявна психотропна речовина, обмежена до обігу в Україні, так як дана інформація прямо повідомлялася ними для надання вигляду ефективності засобів та збільшення обсягів їх продажу замовникам та законспіровано зазначена на створених та підконтрольних їм інтернет-магазині «slimfit-ua», акаунтах маркет плейсу prom.ua, сторінках в соціальній мережі Instagram.

Незважаючи на вказане, розуміючи протиправний характер своїх дій та нехтуючи вимогами чинного законодавства, якими регулюється обіг наркотичних засобів і психотропних речовин, з метою отримання стабільного прибутку, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , відповідно до раніше розробленого плану злочинної діяльності, згідно розподілених ролей, під виглядом продажу в мережі інтернет засобів для схуднення, розпочали незаконні дії з незаконного придбання оптовими партіями, рекламування в соціальних мережах, а також подальшого з метою отримання прибутку роздрібного збуту бажаючим особам, товарів з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - сибутраміну.

Так, для реалізації злочинної діяльності організованої групи, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не пізніше січня 2024 року створили та забезпечили діяльність з метою незаконного збуту товарів у вигляді засобів для схуднення з назвами «Ліда», «Фатзорб», « Чорна пантера », «Шафран діет», «Лішоу», тощо, що містять у своєму складі психотропну речовину - сибутрамін, обіг якої обмежений, інтернет-магазинів, що функціонували на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторінках ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в соціальній мережі Instagram та інші.

На зазначеному сайті та сторінках соціальних мереж ними розміщено інформацію щодо продажу товарів широкого асортименту у вигляді пігулок, таблеток для схуднення, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - сибутрамін, а також контакти та засоби зв`язку з метою пошуку покупців та подальшого їх збуту, які використовували як менеджери онлайн-магазинів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 для приймання, спілкування з клієнтами, оформлення та відправки замовлень оператором поштового зв`язку «Нова пошта» або «Укрпошта».

Крім того, з метою забезпечення безперебійної діяльності зі збуту через підконтрольний інтернет-магазин та на сторінках соціальних мереж рекламованих товарів з вмістом забороненої до вільного обігу речовини, ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому функцію в організованій групі на виконання єдиного плану вчинення кримінальних правопорушень, не пізніше 04.01.2024 підшукав та надав іншим учасникам організованої групи житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить родичам останнього, яке використовувалось безпосередньо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 як офісне приміщення для здійснення протиправної діяльності та склад для зберігання придбаного товару з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - сибутрамін, його фасування та упакування, з метою подальшої реалізації шляхом здійснення поштових відправлень з відділень оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» та «Укрпошта».

При цьому, сибутрамін, згідно зі Списком №2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці ? «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Зокрема, 18.03.2024 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_10 перейшла за посиланням на сторінку ІНФОРМАЦІЯ_4 в соціальній мережі Instagram, яку використовував ОСОБА_5 , де здійснила онлайн замовлення засобів для схуднення з назвою «Li Da».

В ході листування в Instagram, ОСОБА_10 домовилася щодо умов придбання та продажу їй в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за грошові кошти в розмірі 15 000 гривень 10 упаковок засобів для схуднення з назвою «Li Da», з вмістом психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежено, із ОСОБА_5 , який усвідомлював протиправних характер своїх дій, що полягали у незаконному збуті заборонених до вільного обігу речовин.

Після чого, 21.03.2024 приблизно о 13.51 год. ОСОБА_5 надіслав ОСОБА_10 повідомлення з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , відкритої на його ім`я, для перерахування передплати та підтвердження здійснення замовлення, на що ОСОБА_10 цього ж дня о 15.05 год., в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, біля ТЦ «Метроград» за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська внесла оплату на вказаний рахунок через термінал «City 24» грошових коштів в розмірі 100 грн., про що отримала квитанцію та повідомила про це ОСОБА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_5 22.03.2024 о 13.51 год. повідомив ОСОБА_10 , надіславши їй у соціальній мережі Instagram повідомлення з номером вказаного поштового відправлення 9957.

Цього ж дня, 22.03.2024 приблизно о 16 год. 42 хв. ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому функцію в організованій групі на виконання єдиного плану вчинення кримінальних правопорушень, відомого всім учасникам організованої групи, з метою збуту психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежено, прибув до відділення «Нової пошти» № 79 за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 30/20-Б, де оформив та безпосередньо здійснив відправлення з № НОМЕР_5 від свого імені поштового відправлення ТТН № 9957 на ім`я особи ОСОБА_10 , за адресою: відділення № 71 ТОВ «Нова Пошта» (м. Київ, бул. І. Котляревського, 5), в яке попередньо ним було поміщено 10 упаковок засобів для схуднення з назвою «Li Da» з вмістом психотропної речовини - сибутрамін, обіг якої обмежено.

В подальшому, 25.03.2024 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_10 у відділенні № 71 ТОВ «Нова Пошта» (м. Київ, бул. І. Котляревського, 5) отримала посилку з експрес-накладною ТТН № 9957, надіслану їй ОСОБА_5 та здійснила оплату за неї накладеним платежем грошовими коштами в загальній сумі 15 403 грн. (з яких 14 900 грн. сума грошового переказу на ім`я відправника, 185 грн. вартість доставки та 358 грн. комісія за зворотній переказ коштів), що були вручені ОСОБА_10 для проведення оперативної закупівлі.

В цей же день, 25.03.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу з 14.46 год. по 14.58 год. за адресою: м. Київ, бул. Котляревського, 5, ОСОБА_10 за участю двох понятих добровільно видала працівникам поліції для вилучення поштове відправлення ТТН №9957, в середині якого знаходилися 10 упаковок засобів для схуднення з назвою «Li Da» (в яких загалом 50 блістерів промарковані написом «Li Da» по 6 пігулок у кожному блістері), які містили у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - сибутрамін, загальною масою 7,05 г.

Дана підозра доводиться стороною обвинувачення фактичними даними (доказами) доданими до клопотання та вказаними у п. ІІ ухвали.

VІ. Мотиви, з яких виходила слідчий суддя при постановленні ухвали

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступних висновків.

Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к) та з порушеного питання регламентує, що застосування запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваного установлено дані вказані у п. V ухвали тому, у розрізі наведеного, вирішуючи по суті поставлене питання, слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

(і) обґрунтованість підозри (наявність «розумної» підозри)

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України), зокрема ним (злочином) є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Таким чином, застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених Особливою частиною КК, оскільки Верховний Суд України у пункті 10 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 зауважив, що розглядаючи питання щодо запобіжного заходу, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від ІНФОРМАЦІЯ_6 ) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, § 32). Під поняттям «обґрунтованої підозри» у скоєнні кримінального правопорушення розуміється «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин» («Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», заява № НОМЕР_4 , від ІНФОРМАЦІЯ_8 , § 88, ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення: (і) фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення; (іі) матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя виходить з того, що:

(1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28 березня 2019 року у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України),

(2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу з урахуванням того, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи для навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (див. рішення «Murray v. the United Kingdom», заява № 18731/91, від ІНФОРМАЦІЯ_10 , §55, ІНФОРМАЦІЯ_11 «K.-F. v. GERMANY», заяви № 144/1996/765/962, від ІНФОРМАЦІЯ_12 ).

Згідно повідомлення про підозру в цій справі підозрювану особу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК за обставин описаних у п. V ухвали.

Відповідно проаналізувавши долучені до клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідчий суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, висновки експертів та інші документи) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке правопорушення.

Наведене підтверджується відомостями та доказами, які є достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення, зокрема, факт причетності слідує щонайменше з даних, на котрі покликається у клопотанні прокурор, та які відображені у п. ІІ ухвали.

У зв`язку з чим, вважати підозру явно неприйнятною неможливо, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень описаних у п. V є вірогідною.

В той час, як сама обґрунтована підозра, згадана в статті 5 § 1(c) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії (йдеться про стадію вирішення питання щодо того чи іншого запобіжного заходу). Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину і полягає мета розслідування.

Як наслідок є дійсними обставини, визначені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

(іі) щодо наявності ризиків

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

З його урахуванням слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про наявність ризиків вказаних у клопотанні та наведених у п. ІІ ухвали. Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема:

(а) щодо ризику переховування, то слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ «Loizidou v. Turkey» від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89, п. 43, 53, ІНФОРМАЦІЯ_13 ), у тому числі йшлося про події, що мали місце на території Республіки Кіпр під час окупації частини її території та судом було прямо зазначено, що норми Конвенції не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ та загального контексту проблеми.

Слідчий суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме те, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час.

Введення в країні воєнного стану було обумовлено збройною агресією Російської Федерації проти України, розпочатої 20 лютого 2014 року, внаслідок чого частина території України (Автономна Республіка Крим і місто Севастополь) є анексованою, деякі райони Донецької та Луганської областей є тимчасово окупованими, а сама збройна агресія починаючи з 24 лютого 2022 року набула повномасштабного характеру (див. п. 5.1 Рішення КС України від 06 квітня 2022 року № 1-р(ІІ)/2022 у справі № 3-192/2020 (465/20), відповідно, на думку слідчого судді, положення КПК України не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ в України та загального контексту проблеми, викликаної збройною агресією РФ.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях (див. в т.ч. з цього питання пункт 8 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, котрі відповідають критеріям офіційних згідно Рішення РС України № 23 від 05 серпня 2022 року).

Також, при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі наявні обставини, зокрема, серед таких обставин підлягає оцінюванню «тяжкість покарання», що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» (від 26 червня 2001 року, § 80, заява № 33977/96, ІНФОРМАЦІЯ_14 за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні по справі «Punzelt v. Czech Republic» (від 25 квітня 2000 року, § 76, заява № 31315/96, ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Разом з тим зазначена обставина має враховуватися крізь призму суб`єктивного сприйняття особою можливої загрози настання покарання за вчинення правопорушення, тобто фактично йдеться про ту потенційну загрозу, настання якої може спробувати уникнути підозрюваний. Саме тому, на думку слідчого судді, комплексний аналіз суворості можливого покарання має включати не тільки вид і міру санкції, передбаченої КК України, але й інші обставини негативного характеру для особи, яких вона може зазнати не тільки в результаті постановлення обвинувального вироку, але й під час самого розслідування.

Небезпеку переховування від правосуддя, на думку слідчого судді, не можна виміряти тільки залежно від тяжкості можливого покарання з точки зору самої санкції статті КК, адже її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних чинників, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її незначною, зокрема, треба враховувати характер особи, його моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, а також його контакти. В цьому ключі тяжкість є тільки релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно, забезпечуючи таку оцінку, суд враховує, що (1) підозрюваний підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що в поєднанні (2) з даними про його особу, зокрема, характер, моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, контакти, вказують на те, що в сукупності ці обставини дають підстави вважати, що серйозність покарання, в даному випадку, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти;

(b) щодо ризику впливу, то оцінюючи його наявність у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, іншим підозрюваним, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тобто, наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Вагомими та слушними є і аргументи прокурора про ризик впливу на експертів;

(c) ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню є дійсними з огляду на характер наявної підозри, котра стосується, у силу ст. 2, 11 КК, низки самостійних (окремих) епізодів кримінальних правопорушень за ст. 307 КК, у т.ч. йдеться і про повторність дій, як кваліфікуючу ознаку;

(d) ризики знищення та перешкоджання провадження, є ґрунтовними за обставин цього провадження з мотивів вказаних прокурором у клопотанні.

Позаяк, підозрюваний може знищити, приховати або змінити речові докази, які є важливими для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей момент орган досудового розслідування не виявив усіх можливих місць зберігання психотропних речовин та повного ланцюга їх незаконного переміщення через державний кордон. Тому, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити інші заборонені речовини, документи та предмети, які ще не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування.

Тим паче, що йдеться про діяння вчинені, за даними підозри, організованою групою (в частині кримінального правопорушення ст. 307 КК).

Відповідно до п. 9, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» під організованою групою належить розуміти внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб. Стійкість організованої групи полягає в здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, як внутрішнім, так і зовнішнім. На здатність об`єднання протидіяти внутрішнім дезорганізуючим факторам указують, зокрема, такі ознаки: стабільний склад, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, а також наявність плану злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Наведене означає, що учасники можуть мати змогу координувати дії для приховування злочинної діяльності,чим власне засвідчується, як можливість знищення, так і перешкоджання.

Відповідно є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

(ііі) щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Згідно зі ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1 -3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

У ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам. При цьому, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК.

За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначаючи строк дії такого типу заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя ураховує, що відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У цій ситуації, особу повідомлено про підозру 15 жовтня 2024 року, а тому указаний запобіжний захід підозрюваному слід визначити, відповідно до ст. 197, 219 КПКУкраїни, у межах 60 днів з дотриманням строків розслідування, а саме до 13 грудня 2024 року.

(iv) інші питання

Також, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПКУкраїни, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у провадженні слід визначити відповідну заставу.

При визначенні її (застави) розміру слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення Суд вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та її поведінку, активи та взаємовідносини з іншими особами. Іншими словами, розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виключних випадків за яких слідчий суддя міг би дійти висновку, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб у цій справі не установлено.

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПКУкраїни, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрювану у разі унесення застави наступних обов`язків:прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Позаяк, саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної особи, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та будуть здані уникнути настання у провадженні обставин визначених ст. 177 цього ж Кодексу.

VІІ. Висновок

Отже, у кримінальному провадженні у відношенні підозрюваного є дійсними та доведеними обставини передбачені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Таким чином, вказане клопотання слід задовольнити.

При цьому, в силу ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 13 грудня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСА у місті Києві (одержувач - ТУДСАУ у місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувач - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО- 820172, розрахунковий рахунок - р/р № UA 1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у межах цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК Українипостановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17:10 год. 21 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11