УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора першого відділу управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 26.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1102 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 26.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1102 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 19 червня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung (червоного кольору) sНОМЕР_1 , imel НОМЕР_2 із сім-картами 1-мобільний оператор Водафон НОМЕР_4 , 2 мобільний оператор Київстар НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки TECNO BF7N SPARK G02023, imel НОМЕР_6 , imel НОМЕР_7 із сімкартами 1 мобільний оператор Водафон НОМЕР_8 , 2-мобільний оператор Київстар НОМЕР_10 ;

- металеві предмети циліндричної форми, які зовні схожі на набої до травматичної зброї, із наступним маркуванням: GGG 223REM в кількості 14 шт., GGG 5.56 в кількості 1 шт., MESKO 9*18 в кількості 23 шт., S&B 223REM в кількості 1 шт., S&B 9 мм в кількості 1 шт., RP 223REM в кількості 1 шт., MKE 5.56 в кількості 2 шт., MAXXTECH 9 мм в кількості 1 шт., LC 22 в кількості 6 шт. (всього вилучено 50 шт.);

- металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням STALKER MOD 914- НОМЕР_11 , CAL 9 мм P.A.K. 1 шт. та магазин до нього 1 шт.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 26.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 1102, ч. 2 ст. 111 КК України.

В рамках даного провадження 19.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено речі, зазначені вище.

Так, враховуючи, що вилучене майно, на думку органу досудового розслідування, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містять на собі сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 19.06.2024 вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000366 від 26.04.2024 року.

На переконання органу досудового розслідування, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно, яке 19.06.2024 вилучене під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди його вчинення, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшла заява прокурора, в якій останній просить проводити судове засідання без його участі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду клопотання прокурора про арешт майна, до суду не прибув. Жодних клопотань, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не направляв.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Відтак, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте клопотання без участі прокурора ОСОБА_3 та представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 26.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111 КК України.

В рамках даного провадження 19.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №381580395, приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстроване за ОСОБА_7 .

Так, з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2024 про надання дозволу на проведення обшуку вбачається, що слідчим суддею в рамках кримінального провадження №0000366 від 26.04.2024 надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 . При цьому, вказаним рішенням відмовлено у задоволенні клопотання в частині надання дозволу на відшукання та вилучення речей, за допомогою яких вчинено кримінальні правопорушення, що розслідується в рамках даного провадження.

Таким чином, вилучені 19.06.2024 відповідно до клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі, є тимчасово вилученим майном.

При цьому, вилучене майно постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 від 19.06.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000366 від 26.04.2024 року.

Так, згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, слідчий, прокурор проводять обшук.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, положення ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У відповідності до приписів ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, ч. 5 ст. 171 КПК України закріплює, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене 19.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно, у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19 червня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung (червоного кольору) sНОМЕР_1 , imel НОМЕР_2 із сім-картами 1-мобільний оператор Водафон НОМЕР_4 , 2 мобільний оператор Київстар НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки TECNO BF7N SPARK G02023, imel НОМЕР_6 , imel НОМЕР_7 із сімкартами 1 мобільний оператор Водафон НОМЕР_8 , 2-мобільний оператор Київстар НОМЕР_10 ;

- металеві предмети циліндричної форми, які зовні схожі на набої до травматичної зброї, із наступним маркуванням: GGG 223REM в кількості 14 шт., GGG 5.56 в кількості 1 шт., MESKO 9*18 в кількості 23 шт., S&B 223REM в кількості 1 шт., S&B 9 мм в кількості 1 шт., RP 223REM в кількості 1 шт., MKE 5.56 в кількості 2 шт., MAXXTECH 9 мм в кількості 1 шт., LC 22 в кількості 6 шт. (всього вилучено 50 шт.);

- металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням STALKER MOD 914- НОМЕР_11 , CAL 9 мм P.A.K. 1 шт. та магазин до нього 1 шт.,

із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 25 червня 2024 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1