УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України, у кримінальному провадженні №0000864 від 27.07.2024,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000864, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000864 від 27.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

27.07.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

29.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

18.09.2024 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 27.10.2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: результатами тестування на стан сп`яніння приладом «Drager»; показами свідка ОСОБА_8 про обставини дорожньо-транспортної пригоди; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, в обґрунтування свого клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено виключно позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що на даний час продовжують існувати ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 спливає 24.09.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Оскільки строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом спливає 24.09.2024, а для виконання необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, прокурор просить суд продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки ризики поза процесуальної поведінки ОСОБА_6 є не обґрунтованими, так як останній покладені на нього обов`язки виконує належним чином, з`являється за кожним викликом до слідчого, відшкодував потерпілому завдану шкоду, будь яких порушень не допускає, відтак вважали, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримала позицію своїх захисників та також заперечував щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора, захисників та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення вищенаведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України свідчить про те, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити чи є підозра обґрунтованою.

Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000864 від 27.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

27.07.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

29.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

18.09.2024 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 27.10.2024.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя відзначає, що на день розгляду клопотання обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими прокурором до клопотання.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2024 під час застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , той факт, що ОСОБА_6 відшкодував завдану потерпілому шкоду, має намір працевлаштуватися, вину в інкримінованому правопорушенні визнає, належно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та вважає за доцільне на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 апобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби (з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби).

При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, відсутність судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Поряд з цим, аналізуючи зазначені прокурором ризики, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не працевлаштований, не одружений, усвідомлюючи міру можливого покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшилися та продовжують існувати.

У справі «Манчіні проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можливо зробити висновок про те, що домашній арешт в певний період доби цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, а також те, що органом досудового розслідування доведено причетність ОСОБА_6 до подій інкримінованого правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який виконує покладенні на нього процесуальні обов`язки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та вважає за доцільне на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби (з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби), з покладенням визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 КПК України.

В свою чергу, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить з того, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000864 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 від 18.09.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 27.10.2024, а тому строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно встановити у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.10.2024 включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.10.2024 включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1