справа № 619/1257/24
провадження № 1-в/619/187/24
Ухвала

Іменем України

14 жовтня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні подання Богодухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення від покарання.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До суду надійшло подання Богодухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання. У обґрунтування клопотання зазначено, що 11.04.2024 надійшов на виконання вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 01.03.2024 стосовно ОСОБА_4 , яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених ст. 185, 190, 491 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, та який має зворотну дію у часі. На момент вчинення крадіжки ОСОБА_4 вартість викраденого майна становила 438,73 грн, сума якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений та представник Богодухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву представника органу пробації про розгляд подання за її відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що судом не визнавалася обов`язковою явка засудженого та представника Богодухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, суд вважає можливим розглянути клопотання без їх участі.

Перевіривши матеріали особової справи № 09/2024, які надійшли до суду в електронному вигляді, суд дійшов висновку про задоволення подання, з огляду на таке.

ОСОБА_4 засуджений згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 01.03.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану) до покарання у виді 5 років позбавлення, зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку в 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд зазначає, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2684,00 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році складає 1342,00 грн. (2684/2 = 1342).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2023 році, що становить 2684,00 грн (1342 х 2 = 2684).

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX, втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить - 302,80 грн), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2023 році становить - 2684,00 грн), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Враховуючи викладене, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна становила 438,73 грн, що на момент вчинення правопорушення (22.12.2023) не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то ОСОБА_4 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити від призначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2024 року покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання із іспитовим терміном 1 рік, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1