Справа № 450/3259/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області подання в.о. начальника Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вовчищовичі, Мостиського р-ну, Львівської обл., зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою 9 класів, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не працює, засудженого вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023, -

в с т а н о в и в:

12.09.2024 в.о. начальника Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з поданням, в якому просить суд вирішити питання про приведення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 у відповідності до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання покликається на те, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Засуджений ОСОБА_6 з 17.01.2024 перебуває на обліку Львівського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Згідно з Законом № 3886-ХІ кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2684 грн, вчинене у 2023 році, і понад 3028 грн вчинене у 2024 році. Зазначені зміни до КУпАП скасовують кримінальну відповідальність за крадіжки на суми від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому згідно з ч.1 ст.5 КК України мають зворотну дію в часі. Вартість викраденого майна ОСОБА_6 на момент вчинення правопорушення у 2023 році становила 1765 грн, що не перевищила суми неоподаткованого мінімуму встановленого на рівні податкової соціальної пільги, яка у 2023 становила 2684 грн. У зв`язку з цим просить суд вирішити питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Начальник Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні подане подання підтримав з підстав зазначених ньому та просив його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій просив суд розгляд подання здійснювати у його відсутності та його задоволити.

Інші учасники кримінального провадження повідомлені про дату, час та місце судового розгляду подання, але до залу суду не з`явилися, не повідомивши причин неявки.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду (абз.2 ч.5 ст.539 КПК України).

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, дослідивши подання суд приходить до такого.

Судом встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування обраного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вище вказаного вироку від 07.11.2023, ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, за те, що 10.05.2023 р. о 18 год. 40 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля території футбольного поля з штучним покриттям, який розташований по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, зокрема мобільний телефон торгової марки "Xiaomi" моделі М2004J19АG серії "Redmi 9" 4/64 Gb зеленого кольору вартістю 1590,00 грн з сім картою мобільного оператора "Київстар" вартістю 100,00 грн та чохлом вартістю 75,00 грн., загальною вартістю 1765,00 грн., належне потерпілій ОСОБА_8 , яке знаходилось у дитячій сумці, що висіла на велосипеді, яким мав можливість розпорядитись.

22.12.2023 до Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на виконання надійшла копія вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023.

З матеріалів особової справи № 2/2024 засуджений ОСОБА_6 17.01.2024 взятий на облік в уповноваженому органі пробації.

12.09.2024 в.о. начальника Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з поданням, в якому просить суд вирішити питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи подання суд виходив з наступних норм та мотивів.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн, з 01.01.2023 року - становив 2684 грн., з 01.01.2022 року - 2481 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2024 році становить 1514 грн., у 2023 році становив 1342 грн, а у 2022 році - 1 240,5 грн.

Таким чином, згідно з Законом № 3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2481 грн, вчинене у 2022 році; понад 2684 грн, вчинене у 2023 році; і понад 3028 грн вчинене у 2024 році.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене також відповідає постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 року справа №567/507/20 провадження №51-7110 км 23.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних - у період між вчиненням злочину і винесенням вироку - закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме за вчинення крадіжки чужого майна в умовах воєнного стану на суму 1765,00 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 1 січня 2023 складає 1342,00 грн. (50 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму 2684 грн.

Таким чином, зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від призначеного судом покарання.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання .

Керуючись ст. 26, 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

подання в.о. начальника Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.11.2023 (450/3259/23) зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1