ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1458/21

Провадження № 11-кп/4820/101/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Провідний інспектор Хмельницького районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з поданням про розстрочку штрафу або заміну іншим видом покарання відносно засудженого ОСОБА_6 .

Подання обґрунтовував тим, що вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.

Вирок набрав законної сили 06 липня 2023 року.

В місячний строк після набрання вироком законної сили засуджений штраф не сплатив. З пояснень засудженого штраф зобов`язується сплатити після рішення касаційної інстанції.

Ухвалою Волочиського районного суду від 21 вересня 2023 року подання провідного інспектора Хмельницького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Хмельницькій області ОСОБА_7 задоволено та змінено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2023 року, на 3 місяці 15 днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків від заробітку засудженого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року скасувати.

Рішення суду першої інстанції вважав незаконним, і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Посилався на те, що не дотримано норм законодавства Волочиським районним судом при ухваленні вироку від 22 березня 2023 року, на який посилається Волочиський районний суд в оскаржуваній ним ухвалі від 21 вересня 2023 року, змінюючи йому і посилаючись без всяких правових підстав покарання, збільшивши його розмір на 3 місяці 15 днів виправних робіт.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Установлено, що вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.

Вирок набрав законної сили 06 липня 2023 року.

Засуджений пояснив, що не відмовляється від обов`язку сплати штрафу, але лише після перегляду касаційною інстанцією вироку суду. В разі наявності підстав просив відстрочити сплату штрафу до прийняття касаційною інстанцією відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно з ч.3 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Заміна засудженому покарання у виді штрафу на громадські роботи є необґрунтованою з огляду на офіційне працевлаштування останнього, що унеможливить відбування ним такого покарання.

Ураховуючи розмір штрафу, заміна засудженому призначеного покарання на покарання у виді позбавлення волі, на переконання суду першої інстанції, суперечить вимогам абз.2 ч.5 ст.53 КК України.

Отже, місцевий суд прийшов до висновку про необхідність заміни засудженому призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на виправні роботи з розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з відрахуванням в доход держави 10 відсотків від заробітку.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про необхідність заміни покарання у виді штрафу на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави частини заробітку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що наведені у поданні ДУ «Центр пробації» мотиви давали суду першої інстанції правові підстави для прийняття відповідного рішення.

Відтак, колегія суддів уважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, не заслуговують на увагу, як безпідставні. Тому, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3