Провадження № 1-кс/201/5093/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене начальником Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 29.03.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білокуракине Луганської обл., громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000218 від 29.03.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що відповідно до статей 1-3, Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з положенням статті 69 Конституції України встановлено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Також відповідно до статті 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. Президент України є гарантом реалізації стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору.

Окрім того у статті 103 Конституції України зазначено, що Президент України обирається громадянами України на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.

Відповідні до статті 1 Виборчого кодексу України, вибори в Україні є основною формою народного волевиявлення, способом безпосереднього здійснення влади Українським народом, вибори є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Також у статті 2 Виборчого кодексу України закріплено законодавчу базу необхідну для організації та проведення виборів, саме проведення виборів регулюється Конституцією України, цим Кодексом, законами України "Про Центральну виборчу комісію", "Про Державний реєстр виборців", іншими законами України, а також прийнятими відповідно до них іншими актами законодавства та актами Центральної виборчої комісії.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Виборчого кодексу України відповідно до Конституції України в Україні проводяться вибори Президента України.

Окрім того, у зазначеному вище кодексі відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 зазначено, що підготовка організації і проведення голосування та підрахунок голосів виборців здійснюються на виборчих дільницях, що утворюються Центральною виборчою комісією або окружною виборчою комісією відповідно до цього Кодексу та існують на постійній чи тимчасовій основі. Виборчі дільниці, що існують на постійній основі, утворюються та ліквідовуються Центральною виборчою комісією у встановленому нею порядку.

Таким чином, з аналізу законодавства встановлено, що виключно Президент України є єдиним главою держави Україна, який виступає від її імені, та є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина, у зв`язку з чим, його повноваження розповсюджуються на всю територію держави Україна, у тому числі й на тимчасово окуповану, на якій проживають громадяни України. Обрання Президента України відповідно до вимог Конституції України повинно відбуватися виключно за законодавством України, яке розповсюджується на всю території держави Україна у межах її кордонів, визначених Декларацією про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року та Актом проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

У подальшому, 24 лютого 2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та відкрите захоплення її території.

Так, 24.02.2022, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02.03.2022 та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

У результаті вищевказаних подій, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 територію Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області віднесено до території України, тимчасово окупованої Російською Федерацією з 05.03.2022.

З часу окупації території Луганської області, з метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» на окупованій території Луганської області, виконання на вказаній території завдань, що ставляться представниками РФ та самопроголошеної «ЛНР», узурпації владних повноважень, підриву національної безпеки України та створенню загрози державному суверенітету, територіальної цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, розпорядження ресурсами вказаних територій, розпочався процес утворення не передбачених законодавством України всупереч положенням Конституції України, Виборчого кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органів місцевої влади та наділення їх повноваженнями і функціями, властивими органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У подальшому, постановою так званої виборчої комісії «ЛНР» № 3/14-1 від 10.03.2023 мовою оригіналу «О перечне и количественном составе территориальных избирательных комиссий подлежащих формированию в 2023 году» затверджено перелік та кількісний склад виборчих комісій, які підлягали формуванню у 2023 році, серед яких наявна «Территориальная избирательная комиссия Белокуракинского района» у кількості 10 осіб.

У подальшому, а саме 28.04.2023, рішенням №2/8 «Территориальной избирательной комиссией Белокуракинского района» був затверджений перелік та кількісний склад дільничних комісій виборчих дільниць № № 137-148, створених на території муніципального утворення Білокуракинський муніципальний округ «ЛНР», які підлягають формуванню у 2023 році, яким створено дільничну виборчу комісію виборчої дільниці №140 у кількості 10 осіб.

Відповідно до ст. 12 федерального закону РФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », закріплено, що підготовку та проведення виборів президента рф здійснюють у тому числі територіальні виборчі комісії.

Окрім того, у ст. 21 федерального закону РФ «О выборах Президента Российской Федерации» закріплені «Полномочия территориальной избирательной комиссии:

Территориальная избирательная комиссия при подготовке и проведении выборов Президента Российской Федерации:

1) осуществляет контроль за подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации на соответствующей территории, информирует население о месте нахождения и номерах телефонов территориальной и участковых избирательных комиссий;

2) формирует участковые избирательные комиссии и назначает их председателей;

3) координирует работу участковых избирательных комиссий на соответствующей территории, рассматривает жалобы (заявления) на решения и действия (бездействие) этих избирательных комиссий и принимает по жалобам (заявлениям) мотивированные решения;

4) составляет отдельно по каждому избирательному участку, находящемуся на соответствующей территории, списки избирателей по форме, утвержденной Центральной избирательной комиссией Российской Федерации, за исключением случаев, предусмотренных пунктами 3 - 6 статьи 26 настоящего Федерального закона;

5) заслушивает сообщения представителей органов местного самоуправления по вопросам, связанным с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации;

6) распределяет средства, выделенные ей на финансовое обеспечение подготовки и проведения выборов Президента Российской Федерации, а также на оказание содействия в подготовке и проведении выборов Президента Российской Федерации, в том числе между участковыми избирательными комиссиями, осуществляет контроль за целевым использованием этих средств;

7) обеспечивает совместно с избирательной комиссией субъекта Российской Федерации на соответствующей территории для всех кандидатов соблюдение установленных настоящим Федеральным законом, иными федеральными законами условий предвыборной деятельности;

8) обеспечивает на соответствующей территории использование ГАС "Выборы" в соответствии с порядком, утвержденным Центральной избирательной комиссией Российской Федерации;

9) организует доставку в участковые избирательные комиссии избирательных бюллетеней и иных документов, связанных с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации;

11) оказывает методическую, организационно-техническую и иную помощь участковым избирательным комиссиям в организации голосования на избирательных участках;

12) обеспечивает соблюдение утвержденных Центральной избирательной комиссией Российской Федерации нормативов технологического оборудования (кабины для голосования, ящики для голосования) для участковых избирательных комиссий;

13) контролирует и обеспечивает соблюдение на соответствующей территории единого порядка подсчета голосов избирателей и установления итогов голосования;

14) устанавливает итоги голосования на соответствующей территории, сообщает их представителям средств массовой информации и передает протокол об итогах голосования в избирательную комиссию субъекта Российской Федерации;

15) обеспечивает передачу документов, связанных с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации, в вышестоящую избирательную комиссию или архивное учреждение субъекта Российской Федерации в соответствии с порядком, утвержденным Центральной избирательной комиссией Российской Федерации, или уничтожает указанные документы по истечении сроков их хранения;

16) информирует избирателей о сроках и порядке осуществления избирательных действий, о ходе избирательной кампании;

17) осуществляет контроль за соблюдением порядка информирования избирателей, проведения предвыборной агитации на соответствующей территории;

18) осуществляет иные полномочия в соответствии с настоящим Федеральным законом и Федеральным законом "Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан Российской Федерации".»

Громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території окупованої Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, усвідомлюючи, що вказаний орган утворено незаконно, тобто, всупереч чинному законодавству України, будучи обізнаною про військову агресію з боку Російської Федерації відносно України, захоплення збройними силами РФ та незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР» території Луганської області, усвідомлюючи наслідки, що мають настати внаслідок її призначення на посаду «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140» та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що її діяльність не пов`язана із забезпеченням нормальної життєдіяльності населення на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та не є для неї способом виживання в умовах окупації, діючи умисно, переслідуючи особисті мотиви, добровільно погодилась на ідейно-вмотивовану співпрацю з ворогом, за результатами якої підривається національна безпека України, створюється загроза державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, висловила добровільне бажання зайняти посаду (мовою оригіналу) «члена участковой избирательной комиссии избирательного участка №140».

Далі, у період часу з 15 по 17 березня 2024 року ОСОБА_5 , продовжуючи займати посаду так званого «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140», продовжуючи реалізацію спільного з іншими невстановленими особами злочинного умислу, перебуваючи на виборчій дільниці АДРЕСА_2 , яка є тимчасово окупованою територією, виконуючи відведену їй роль так званої «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140», спільно з іншими невстановленими особами, а саме: шляхом складання списків виборців, ідентифікації осіб, що прийшли на виборчу дільницю, видачі бюлетенів для голосування та підбитті підсумків шляхом їхнього підрахунку, а також проведення так званого виїзного голосування за межами приміщення проведення виборів, прийняла участь в організації та проведенні незаконних виборів «президента РФ».

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 ( НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 04.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 10:00 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням з прокурором 11.10.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 11.10.2024 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 11.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 11:00 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024 за зазначеною в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Таким чином, 11.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 18.10.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваної ОСОБА_5 оголошено в розшук.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій та захопленням Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області;

- оглядом за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час яких зафіксовано факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області;

- пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які впізнали на пред`явлених фотознімках ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 02.04.2024 який підтверджує факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 територію Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області віднесено до території України, тимчасово окупованої Російською Федерацією з 05.03.2022.

Таким чином, факт тимчасової окупації Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Про те, що підозрюваний переховується від слідства та суду свідчить наступне:

- з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 ( НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 10:00 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 за зазначеною в повістках адресою для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000218;

- з дотриманням вимог ст. ст. 111, 133, 135, 137 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 10:00 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000218.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликалась для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків, оглядів мережі Інтернет перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини більше 2 разів);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України, слідчим зазначено, що наразі у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею, зокрема, через те, що свідки перебувають у інших регіонах України у зв`язку з евакуацією з тимчасово окупованої території через активні бойові дії та захоплення окремих територій збройними силами РФ та незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР».

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000218 від 29.03.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 ( НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 04.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 10:00 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням з прокурором 11.10.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 11.10.2024 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 11.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 11:00 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024 за зазначеною в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Таким чином, 11.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрювана постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити її точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 18.10.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваної ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1. 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене начальником Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 29.03.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000218 від 29.03.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 09-45 годині 25.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1