Справа № 305/230/24
Номер провадження 1-кс/305/245/24
УХВАЛА

07.08.2024 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ :

На розгляд слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження № 0000041 від 23.01.2024, в якому він просить скасувати арешт тимчасово вилученого майна, в частині арешту грошових коштів у сумі 800 (вісімсот) Євро, номіналом дві грошові купюри номіналом по 200 євро з серійними номерами ХО, ХО, шість грошових купюр номіналом по 100 євро з серійними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , С, НОМЕР_3 , SB, ЕВ, які зберігаються у відділенні банку «Приватбанк» м. Мукачево, та належать ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 25.01.2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, а саме: грошові кошти у загальній сумі 800 (вісімсот) Євро, номіналом дві грошові купюри номіналом по 200 євро з серійними номерами ХО, ХО, шість грошових купюр номіналом по 100 євро з серійними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , С, НОМЕР_3 , SB, ЕВ, мобільний телефон Iphone» моделі 14 p IMEI НОМЕР_4 , які на момент проведення огляду перебували у володінні та належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належать мешканцю АДРЕСА_1 шляхом заборони, розпорядження та користування вказаним майном. В обґрунтуванні клопотання слідчого, яке стало підставою для винесення вказаного рішення, слідчий у судовому засіданні пояснив, що у даному кримінальному поводженні наразі не повідомлено про підозру жодній особі, проте оскільки ведуться слідчі дії для встановлення винних осіб, тому необхідним є накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою його збереження, щоб запобігти ризикам його приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження, передачі. Із протоколу огляду місця події встановлено, що на території відділу прикордонної Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.08.2024 2 служби «Ділове»27 прикордонного загону імені « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 гр-н ОСОБА_3 добровільно видав грошові кошти у загальній сумі 800 (вісімсот) Євро, дві грошові купюри номіналом по 200 євро з серійними номерами ХО, ХО, шість грошових купюр номіналом по 100 євро з серійними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , С, НОМЕР_3 , SB, ЕВ, мобільний телефон Iphone» моделі 14 p IMEI НОМЕР_4 , які на момент проведення огляду перебували у володінні та належать ОСОБА_3 . Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 показав, що, в ході розмови з особою, на ім`я ОСОБА_4 , мешканцем Рахівського району у січні поточного року він домовився про те, що останній допоможе йому та його товаришу незаконно перетнути державний кордон з Румунією на території Рахівського району, за певну суму грошей, які вони заплатять після того, як перетнуть кордон. 24.01.2024 року коли він з товаришем рухалися на автомобілі попередньо домовившись про перетин держкордону, то їх затримали працівники прикордонної служби в районі с. Біла Церква. Пізніше в с. Ділове на території прикордонної служби, він на прохання працівників поліції, добровільно видав грошові кошти в сумі 800 євро, та свій мобільний телефон, що було зафіксовано в протоколі огляду. ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не являється підозрюваним чи обвинуваченим, має статус свідка, арешт на грошові кошти, які йому належать, накладено виключно з метою збереження речових доказів, зокрема що і було слідчим зазначено у клопотанні про арешт майна. На даний час у вказаному кримінальному провадженні встановлено особу підозрюваного, якому оголошено про підозру, і на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку з розшуком обвинуваченої особи. З вилученими у ОСОБА_3 грошовими купюрами проведені всі необхідні слідчі дії, а тому обмеження у здійсненні ним права, користування та володіння належним йому майном є не виправданим. Ч. 2 ст. 174 КПК України, визначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано. Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що в межах даного кримінального провадження всі необхідні слідчі дії з вилученими у ОСОБА_3 грошовими коштами проведені, вони не є знаряддям чи предметом вчинення злочину, тому вважає, що і підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпали.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий СВ Рахівського РВП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, заперечив щодо скасування арешту майна, мотивів заперечення не навів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, матеріали кримінального провадження №0000041, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які відповідно до закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого відділення Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.01.2024 за фактом незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, з метою незаконного збагачення.

В межах розслідування зазначеного кримінального провадження 25.01.2024 слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 було частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони на право користування та розпорядження, а саме: мобільний телефон марки Iphone 14 з IMEI НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 , який на момент проведення огляду перебував у володінні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки Samsung M13 з ІМЕІ1 НОМЕР_7 , ІМЕІ2 НОМЕР_8 , який на момент проведення огляду перебував у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , мобільний телефон марки Redmi 9A з ІМЕІ1 НОМЕР_9 , ІМЕІ2 НОМЕР_10 , який на момент проведення огляду перебував у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , дві грошові купюри номіналом по 200 євро з серійними номерами ХО, ХО, шість грошових купюр номіналом по 100 євро з серійними номерами ЕА, НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_3 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , які на момент проведення огляду перебували у володінні ОСОБА_8 , дві грошові купюри номіналом по 100 євро з серійними номерами ЕВ, ЕВ, які на момент проведення огляду перебували у володінні ОСОБА_7 , сім купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами PG66555137С, PG66555138С, PG66555139С, PG66555140С, PG66555141С, PG66555142С, PG66555143С, одна купюра номіналом 50 доларів США з серійним номером МЕ95937171А, які на момент проведення огляду перебували у володінні ОСОБА_6 .

Постановляючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій, забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно посилається на ту обставину, що у даному кримінальному провадженні він має статус свідка, тобто підозорюваним не являється, підозрювана особа на даний час перебуває у розшуку, а кримінальне провадження зупинене, наразі обставини кримінального правопорушення вже встановлені, з вилученими у ОСОБА_3 коштами проведені всі слідчі дії, а тому обмеження у здійсненні ним права користування та володіння належним йому майном є невиправданими, а також вважає, що відпала потреба в такому арешті.

З матеріалів кримінального провадження, оглянутого в судовому засіданні, вбачається, що слідчим призначено ряд слідчий дій з вилученими грошовими купюрами, зокрема їх описано та сфотографовано, жодних експертиз цих коштів не призначено, підозри у вчиненні якого-небудь кримінального правопорушення ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не пред`явлено, а про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повідомлено ОСОБА_9 , який наразі зник з місця проживання та його оголошено у розшук.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке й повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності й жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Тим часом, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово звернув увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні було проведено огляд на місці події, у тому числі оглянуто, сфотографовано та описано грошові кошти, на які накладено арешт, жодних експертиз стосовно цих коштів не призначено, а неможливість їх використання та розпорядження власником, який не має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, позбавляє останнього права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, що суперечить ст. 41 Конституції України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна в цій частині.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 26, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.01.2024 арешт в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно: дві грошові купюри номіналом по 200 євро з серійними номерами ХО, ХО, шість грошових купюр номіналом по 100 євро з серійними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_3 , SB, ЕВ, які на момент проведення огляду перебували у володінні ОСОБА_8 та належать останньому.

Виконання ухвали з повернення вказаних вище грошових купюр покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1