Провадження № 1-кп/537/273/2024
Справа № 537/3389/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 19.06.2024 року за №0000186, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варакути Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням ст.89 КК України раніше судимий:

- 01.12.2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 11.08.2022 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 128, ч.4 ст. 70, ч. 1 ст. 125, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців 10 днів позбавлення волі. 22.06.2023 року за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.06.2023 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 29 днів. Строк погашення судимості переривався вчиненням 18.05.2024 року нового кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за який був засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.06.2024 року до покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин, яке повністю відбув 17.09.2024 року, після чого відповідно до п. 2-1 ст.89 КК України зазначена судимість вважається погашеною,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

у с т а н о в и в :

18.06.2024 року близько 23:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив у руках малознайомого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Iphone» моделі «XR», темно синього кольору. Після чого у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, тобто з прямим умислом, попрохав у ОСОБА_5 мобільний телефон під приводом здійснити дзвінок. Але коли ОСОБА_5 дав ОСОБА_4 свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, то ОСОБА_4 взяв цей мобільний телефон та відійшов з ним в сторону під приводом необхідності зателефонувати, а в подальшому зник з поля зору потерпілого. Скориставшись моментом, що за його діями ніхто не спостерігає та не маючи наміру повернути чужий мобільний телефон, ОСОБА_4 пішов з місця події з чужим майном. Отже, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою повторно заволодів мобільним телефоном марки «Iphone» моделі «XR» 128 GB, темно синього кольору, ІМЕІ 1/2: НОМЕР_1 , вартістю 3795 грн., який належить ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, вказаним чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3795,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті. Повідомив, що вчинив це кримінальне правопорушення після ухвалення попереднього вироку. Щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв у розкритті злочину. Мобільний телефон повернув власнику. Добросовісно відбув покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт. Тому просив не карати його суворо. Він зрозумів протиправність своїх дій та їх наслідки, на теперішній час спів мешкає з жінкою, яка вагітна від нього, тому став працювати без офіційного оформлення трудових відносин, щоб утримувати своїх близьких.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, оскільки ОСОБА_4 повернув потерпілому його мобільний телефон.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який молодого віку, народився 16.04.2002 року, проте вже неодноразово судимий, має задовільний стан здоров`я, проте не має постійного місця роботи, а відповідно і легального джерела доходу. ОСОБА_4 не одружений. Проте повідомив суду, що зараз співмешкає з жінкою, яка вагітна від нього, тому він став працювати без офіційного оформлення трудових відносин для їх утримання. Не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом у психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Посередньо характеризується за місцем проживання.

ОСОБА_4 раніше судимий за кримінальне правопорушення проти власності, проти здоров`я особи, повністю відбув покарання за попередніми вироками.

17.09.2024 року ОСОБА_4 був знятий з обліку Кременчуцького РВ Філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області по відбуттю покарання у виді 100 годин громадських робіт, що було призначено вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.06.2024 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - відсутні .

Потерпілий подав суду письмову заяву, в якій повідомив, що не має до ОСОБА_4 матеріальних чи моральних претензій, просив призначити покарання на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання за вчинене нове кримінальне правопорушення в межах санкції у виді обмеження волі на строк до 1 рік.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п 2-1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.06.2024 року, яким його засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Але станом на 17.09.2024 року повністю відбув покарання за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.06.2024 року.

Тому за п 2-1 ст. 89 КК України ОСОБА_4 , засуджений за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання у виді громадських робіт 17.09.2024 року, визнається таким, що не має судимості за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.06.2024 року. Отже, відсутні підстави для складання покарання за вчинене нове кримінальне правопорушення з невідбутим покаранням за попереднім вироком на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Добровільне відбуття засудженим протягом нетривалого часу покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, виконання своїх процесуальних обов`язків у новому кримінальному провадженні, сприяння установленню істини у справі суд оцінює як переосмислення ним на краще своєї життєвої позиції, його бажання стати на шлях виправлення, готовність понести призначене судом покарання за вчинене протиправне діяння.

Закон не містить обмежень щодо повторного застосування ст.75 КК стосовно особи, яка вчинила новий злочин, будучі раніше судимим після відбуття покарання за попереднім вироком.

На підставі ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини справи та особу обвинуваченого, думку прокурора, а також думку потерпілого, який не просив суворо карати обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

А тому суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до положень ст.100, ст.174 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місця проживання, не одружений, не працює, але стверджує, що співмешкає з жінкою, яка від нього вагітна та чекає його в приміщенні суду, для їх утримання заробляє кошти шляхом тимчасових підробіток без офіційного працевлаштування, що вказує на наявність у нього соціальних зв`язків. В ході досудового слідства та судового розгляду ОСОБА_4 виконав належним чином процесуальні обов`яки, з`являвся за викликом до суду, не ухилявся від суду, сприяв установленню істини у справі. Суд враховує характер призначеного покарання у виді обмеження волі, із звільненням від його відбування з випробуванням на іспитовий строк. За таких обставин суд не вбачає для ОСОБА_4 ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому відсутні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу з метою забезпечення виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст.174 КПК України, скасувати арешт мобільного телефону марки «Iphone» моделі «XR» 128 GB, темно синього кольору, ІМЕІ 1/2: НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.06.2024 року у справі №537/3270/24, провадження №1-кс/537/549/2024.

На підставі ст.100 КПК України, речовий доказ мобільний телефон марки «Iphone» моделі «XR» 128 GB, темно синього кольору, ІМЕІ 1/2: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерілому ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1