КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/4838/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5203/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агджабеді, Республіка Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Агджабеді, Республіки Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , без визначення розміру застави на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2024 включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованою, незаконною та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що в матеріалах, наданих до суду стороною обвинувачення, відсутні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а тому підозра є необґрунтованою.

Наведені прокурором приклади, щодо існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, ґрунтуються виключно на припущеннях, документально та процесуально нічим не підтверджені.

Жодним чином не обґрунтованим та не доведеним є те, що застосування більш м`яких заходів, буде не достатнім для запобігання ризикам, тим більше, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Сторона захисту переконана, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг та матеріали справи, встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 27.10.2023, за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2 КК України, за підозрою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 332 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, 21.05.2024 слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.05.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255 - 2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.05.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.07.2024 включно без права внесення застави.

10.07.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 27.10.2023 продовжено до шести місяців.

12.07.2024 слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідча зазначила, що причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами:

- Матеріали, які надійшли з УСР у м.Києві ДСР НП України, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР (ЖЄО 259 від 18.10.2023);

- Листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 14.05.2024 № 2579/55/125/02-24 з додатковими матеріалами;

- Листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 17.05.2024 №7545-2024;

- Протоколом огляду інтернет сторінки від 06.11.2023;

- Протоколом огляду інтернет сторінки від 06.05.2024;

- Протоколом огляду інтернет сторінки від 22.04.2024;

- Протоколом за результатами проведення НСРД від 18.01.2024;

- Протокол огляду від 09.05.2024 протоколу проведення НСРД від 29.01.2024;

- Протоколом за результатами проведення НСРД від 21.02.2024;

- Протоколом огляду інформації за результатами проведення моніторингу від 18.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.05.2024;

- висновком експерта №СЕ-19-24/24646 від 08.05.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи;

- висновком експерта №СЕ-19-24/24651-ВЗ від 19.04.2024, за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.05.2024;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 13.05.2024;

- протоколом за результатами проведення НСРД від 18.01.2024;

- вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2023;

- протокол огляду від 06.06.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.05.2024;

- іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у сукупності.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованих ризиків на сьогоднішній момент не змінились та не зменшились.

Метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинному зібранні (сходці) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255-2 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до частини 6 статті 12 Кримінального кодексу України, є особливо тяжким злочином. Так, ОСОБА_7 приймав участь у злочинному зібранні, саме щодо розподілу грошових коштів отриманих злочинним шляхом за незаконне переправлення осіб через державний кордон України під час дії військового стану на території України, шляхом оформлення, в супереч установлених Законом України Правилам перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", дозвільних документів на право виїзду за кордон військовозобов`язаних осіб, а тому може переховуватись від органів правосуддя, маючи доступ до створення підроблених документів. Поряд із цим, будучи притягненим до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин, розуміючи невідворотність настання покарання, може ухилитись від кримінальної відповідальності. Одночасно із цим, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у виправній колонії, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

Ризик, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою матиме доступ до речових доказів, які можуть доводити його причетність до вчинення кримінального правопорушення, а також може забезпечити їх знищення, зміну, спотворення, або переховування будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час залишаються не дослідженими, так як більшість слідчих (розшукових) дій, в тому числі обшуків, з метою відшукання доказів (речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), залишається не проведеними в кримінальному провадженні до цього часу, з урахуванням специфіки кримінального правопорушення та їх суб`єктів, недопущення передчасного розголосу та витоку інформації. Обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ізолювання останнього від спілкування з даними особами.

Наявний ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 зловживаючи своїми зв`язками (що неодноразово знайшло своє підтвердження у розсекречених матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій), дружніми відносинами та авторитетом у кримінальному середовищі, має можливість впливати на свідків, більшість з яких на даний час не допитана. Крім того, ОСОБА_7 в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі нададуть останньому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично (враховуючи характер вчинених раніше ним злочинів) та психологічно вплинути на свідків, що призведе до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази в суді. Також, ОСОБА_7 отримавши копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи його статус у кримінальному середовищі, соціальні зв`язки, нададуть останньому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично та психологічно вплинути на експертів у кримінальному провадженні та перешкоджати проведенню в подальшому судових експертиз, тому не виключно, що з метою уникнення відповідальності за особливо тяжкий злочин, останній може погрозами як фізичного так і психологічного характеру впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, інших учасників кримінального провадження.

Наявний ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 на протязі життя веде антисоціальний та протиправний спосіб життя, заради досягнення своїх цілей не зупиняється ні перед чим, може самостійно чи за участі інших осіб як морально так і фізично погрожувати співробітникам правоохоронних органів та суду, вчиняти дії направлені на знищення матеріалів кримінального провадження, залякування посадових осіб, що також підтверджується притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 345 КК України, за фактом погроз слідчому під час обрання останньому запобіжного заходу. Також, згідно отриманої інформації, ОСОБА_7 схильний до насильства, непокори співробітникам правоохоронних органів, погроз фізичною розправою співробітникам правоохоронних органів. Крім цього, підозрюваний розуміє ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (враховуючи спосіб вчинення злочину, його тривалість тощо). Слід зазначити, що учасниками злочинної групи вчинено продовжувані кримінальних правопорушення та останні не зупинялись вчинювати протиправні дії з метою доведення злочинного умислу до кінця. Окрім цього, переслідуючи особисті інтереси, може впливати на інших осіб та спільно продовжувати вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Враховуючи що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засудженим за тяжкі та особливо тяжкі злочини. Відбував покарання в у Дар`ївській виправній колонії УДПтС України в Херсонській області № 10, за час відбування покарання мав негативну характеристику, мав 55 стягнень за порушення режиму утримання, являвся злісним порушником установленого порядку відбування покаранні, у зв`язку з чим на підставі подання начальника вказаної ВК №10 Білозерським районним судом Херсонської області винесено ухвалу щодо встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 строком на 1 рік, враховуючи це на шлях виправлення не ставав, належних висновків для себе не зробив, продовжив вести антисоціальний та протиправний спосіб життя у кримінальному середовищі, та вчиняв нові кримінальні правопорушення. Має кримінальний авторитет у злочинному середовищі, намагається подавляти волю людей та йде до своїх протиправних цілей. Будучи під цілодобовим домашнім арештом із електронним засобом контролю систематично порушував територію дозволеної зони відбування. Кримінальне прізвисько рос. - «Князь». Кримінальний статус - «Бродяга», що обґрунтовано дає можливість зробити висновки про наявність вищевказаного ризику.

Крім того, слідча вказала на те, що строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 закінчується 19.07.2024, однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме:

- провести дії спрямовані на розсекречення матеріалів, які проводилися в порядку ст. ст. 260, 263, 264, 268, 269, 270 КПК України;

- за результатами, на даний час вже розсекречених, протоколів НСРД призначити нові лінгвістичні експертизи по іншим учасникам у кримінальному провадженні;

- за результатами, на даний час вже розсекречених, протоколів НСРД призначити нові фоноскопічні експертизи по іншим учасникам у кримінальному провадженні;

- завершити проведення оглядів та дослідження значної кількості речей і документів, вилучених під час проведених санкціонованих обшуків 21.05.2024;

- за результатами частково проведеного огляду технічних приладів, підготовлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

- здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», в яких виникла необхідність після проведених обшуків;

- провести аналізи інформації (моніторинг), після її вилучення у операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

- здійснити аналіз отриманої інформації, в результаті чого прийняти процесуальні рішення, в яких виникне необхідність;

- отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз, які призначено по вилученим 21.05.2024 в ході обшуків технічним засобам;

- розглянути в суді клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів від 02.07.2024;

- провести слідчі (розшукові) дії та процесуальні дії, за результатами отриманої інформації в ході досудового розслідування в частині, яка не підлягає на даний час для розголошення та ознайомлення стороні захисту, так як це може зашкодити досудовому розслідуванню, в тому числі за участі осіб до яких може бути застосовано заходи безпеки у кримінальному провадженні;

- отримати відповіді на подані органом досудового розслідування запити в порядку ст. 93 КПК України до установ та організацій в яких виникла необхідність;

- допитати як свідків осіб, про яких стало відомо в результаті проведених слідчих (розшукових) дій;

- після проведеного огляду вилучених документів під час обшуків призначити ряд експертиз та отримати висновки за результатами їх проведення;

- встановити та допитати значну кількість осіб, щодо виготовлення їм підроблених документів, для незаконного переправлення через державний кордон України, сприяння цьому порадами вказівками чи наданням засобів чи усуненням перешкод;

- призначити технічну експертизу по вилученим штампам печаток Київської обласної державної адміністрації та громадської організації;

- встановити та допитати свідків щодо даних штампів печаток;

- провести впізнання підозрюваних за участю встановлених свідків;

- здійснити процесуальні дії, пов`язані із забезпеченням участі ОСОБА_18 в слідчих та інших процесуальних діях;

- за результатами отриманих висновків балістичних експертиз перевірити додаткові факти та прийняти законне рішення, в тому числі щодо повідомлення про підозру особам;

- за результатами отриманої інформації після проведення всіх вище вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вирішити питання щодо повідомлення про підозру іншим особам у кримінальному провадженні;

- вирішити питання щодо можливого внесення до ЄРДР відомостей за ст. 255-3 КК України та повідомлення про підозру за даною статтею;

- вирішити питання щодо зміни пред`явленого повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 ;

- надати юридичну оцінку всім учасникам, співучасникам та пособникам вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 332 КК України;

- провести інші процесуальні, слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказані слідчі та процесуальні дії є необхідними для повного всебічного та об`єктивного досудового розслідування даного провадження. За результатами їх проведення будуть отримані відомості, які можуть бути використані в суді як доказ.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у вказаний строк неможливо через їх кількість та складність.

15.07.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчої задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Агджабеді, Республіки Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , без визначення розміру застави на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2024 включно

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч твердженням сторони захисту, на їх підставі встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні слідчої докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_20 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_21 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось безпідставного чи недопустимого не встановив.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчої на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час застосування запобіжного заходу на цей час суттєво не змінились. Отже, заявлені у клопотанні слідчої ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою не зменшилися.

Також, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що на даний час дії ОСОБА_7 кваліфіковано, за ч. 1 ст. 255-2 КК України, тому відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вважав необхідним застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Щодо доводів апелянта, що жодним чином не обґрунтованим та не доведеним є те, що застосування більш м`яких заходів, буде не достатнім для запобігання ризикам, колегія суддів зазначає, що оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 255-2 КК, у якому він підозрюється, має високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність передбачених ч. 1 ст.177 КПК ризиків, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки, на переконання колегії суддів, слідчою доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4