Справа № 199/5480/24
ВИРОК

іменем України

23.07.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000628 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 та проживаючого у будинку АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 02.05.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18:00 год. перебував у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яку він орендував у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в спальній кімнаті на столі побачив телевізор ТМ «Liberton 32HE1HDT».

В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме телевізору ТМ «Liberton 32HE1HDT», що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Так, 02.05.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18:00 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і розуміючи, що вони є таємними для оточуючих, поклав до валізи вищевказаний телевізор ТМ «Liberton 32HE1HDT» та виніс його з вказаної квартири, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. Спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3035 гривень 33 копійки.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно 02.05.2024 приблизно о 18:00 годині, перебував у квартирі АДРЕСА_4 , яку він орендував у ОСОБА_5 , де із спальної кімнати викрав телевізор ТМ «Liberton 32HE1HDT», який здав до Ломбарду, а грошові кошти витратив на продукти харчування.

Разом з тим, ОСОБА_3 , просив суд суворо не карати, врахувати щиросердне каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, показами потерпілого ОСОБА_5 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що з 2022 року він здавав ОСОБА_3 в оренду свою квартиру АДРЕСА_4 . В травні 2024 року коли він прийшов до квартири то застав там повний розгардіяш та пропажу телевізора марки ТМ «Liberton 32HE1HDT». Наразі обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду в сумі 10 000.00 гривень, тому будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, та просить призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Так, 16.05.2024 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся гр. ОСОБА_5 та просив вжити заходи до ОСОБА_3 , який орендуючи його квартиру АДРЕСА_4 , викрав телевізор марки ТМ «Liberton 32HE1HDT».

Згідно протоколу огляду та фото таблицею до нього від 16.05.2024 року в присутності понятих проводився огляд квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2024, свідок ОСОБА_7 у присутності двох понятих, впізнала під фотознімком АДРЕСА_5 , на якому зображений ОСОБА_3 , як особу, який 02.05.2024 близько 17:59 прийшов до Ломбарду за адресою: АДРЕСА_6 та заклав телевізор Liberton 32HE1HDT.

Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту під заставу №DP-37.83808/0 від 02.05.2024 ОСОБА_3 передав під заставу до ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» телевізор Liberton 32HE1HDT.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 05.06.2024 в якості речового доказу визнано диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_6 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Згідно протоколу огляду від 05.06.2024 оглядався диск DVD-R, який містить відеозапис з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_6 , де зображено як заходить чоловік з валізою з якої дістає телевізор чорного кольору та передає його касиру, після чого підписує документ, а касир видає особі грошові кошти, які він поклав до правої задньої кишені.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/113-24/3280-ТВ від 10.06.2024 ринкова вартість телевізору ТМ «Liberton 32HE1HDT» чорного кольору на момент вчинення кримінального правопорушення 02.05.2024 становила 3 035,33 грн.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2024 за участі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , з добровільної згоди ОСОБА_3 проведено слідчий експеримент, на якому останній відтворив обставини події, що мали місце 02.05.2024 близько 17:30 години.

Відповідно до протоколу огляду від 12.07.2024 за участі ОСОБА_3 оглядався диск DVD-R, який містить відеозапис з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_6 , де зображено як заходить чоловік з валізою з якої дістає телевізор чорного кольору та передає його касиру, після чого підписує документ, а касир видає особі грошові кошти, які він поклав до правої задньої кишені. Як вказав ОСОБА_3 на даному відео зображений саме він.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та каяття обвинуваченого, відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки ОСОБА_3 визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винного особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, в ході судового розгляду, судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, потерпілого, обвинуваченого та захисника, які підтримали позицію прокурора, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, враховуючи обставини саме даного кримінального провадження, призначення покарання без застосування положень ст.ст. 75,76 КК України, буде досить суворим, та становити надмірний тягар для ОСОБА_3 .

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи в сумі 1514,56 гривень.

Речові докази: диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_6 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8