Справа № 509/5085/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 31.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, що має середню-спеціальну освіту, офіційно працевлаштованого у «Чорноморському морському порту», на посаді водія, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2007 р.н. та ОСОБА_8 , 2012 р.н., що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000455 від 31.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.08.2024, близько 03 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 "E, поблизу приміщення гаражу № НОМЕР_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які перебували у приміщенні вищезазначеного гаража, шляхом підриву бойового припасу, ймовірно корпусу ручної гранати типу Ф-1, з одним засобом підриву УЗРГМ, яку останній попередньо мав при собі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 31.08.2024, близько 03 год. 50 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля воріт приміщення гаражу № НОМЕР_1 , за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які перебували у приміщенні вищезазначеного гаража, бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, розуміючи вибухові властивості бойовий припасу, взяв бойовий припас, ймовірно ручну осколкову гранату Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм, призначеним для ураження живої сили, та привів в бойову готовність, шляхом висмикування запобіжної чеки, після чого відпустив запобіжну скобу та кинув її, через відкриті ворота, гаражу, внаслідок чого запал УЗРГМ призначений до вибуху розривного заряду приведено до дії, що призвело до вибуху, всередині приміщення, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , які виразились у активуванні та вибуху бойового припасу, ймовірно корпусу ручної гранати типу Ф-1, з одним засобом підриву УЗРГМ, металевими осколками вказаного вибухового пристрою завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді: мінно-вибухової травми, вогнепальних осколкових поранень поперекової ділянки та лівої легені, множинних осколкових поранень спини, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді: мінно-вибухової травми, множинних осколкових поранень волосистої частини голови, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді: мінно-вибухової травми, осколкових поранень лівого плеча, лівої кісті та лівого стегна, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: вогнепальних осколкових поранень грудної клітини, лівого стегна, таза та лівого передпліччя, вважаючи, що досяг своєї злочинної мети, залишив місце вчинення злочину, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 не настали, тобто злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5

31.08.2024 за наявності достатніх підстав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку статті 208 КПК України.

31.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.08.2024 за координатами - 46°19'43.9"N 30°33'54.7"E, у приміщення гаражу № НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_3 (місце вчинення кримінального правопорушення); протоколом обшуку від 31.08.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , в якому останній повідомив про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , в якому останній повідомив про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 в якому останній повідомив про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , в якому останній повідомив про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , в якому останній повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;

Вирішуючи питання доцільності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він усвідомлює інкримінований йому злочин, так як він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, в подальшому може виникнути необхідність у винайдені будь-яких речей, які ще невідомі слідству, а ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може їх знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілих або свідків, адже знає їх анкетні дані, із копій матеріалів отриманих до клопотання вже знає місця мешкання потерпілих та інших учасників, що дає змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як є колишнім військовослужбовцем ЗСУ, та має достатні знання та навички для використання та застосування за призначенням зброї, що утворює передумови для вчинення іншого злочину. Також за наявною військовою агресією з боку росії проти України, суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Таким чином, слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи підозру необґрунтованою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч. 6 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п.175 справи),що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Вирішуючи питання доцільності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, неможливо запобігти ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та такий захід, з урахуванням особи підозрюваного, відповідає суспільним інтересам.

Також, суд вважає можливим не визначати розмір застави з підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 197, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 31.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком до 10 години 30 хвилин 30.10.2024 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання підозрюваного, а саме, з 10 години 30 хвилин 31.08.2024 року, і діє до 10 години 30 хвилин 30.10.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 30.10.2024 року о 10.30 год.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського Апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05.09.2024 р. о 09.05.

Слідчий суддя ОСОБА_1