Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1940/24
Провадження № 1-кп/494/140/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у м. Березівці Одеської області в залі судових засідань Березівського районного суду Одеської області кримінальне провадження за №№0000080 від 26.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,громадянина України,уродженця с. Зброжківка, Березівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого згідно вироку Березівського районного суду Одеської області від 15.08.2023 року до 5 років позбавлення волі звільнений відвідування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: заподіяння потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження за таких обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 28.02.2024 року, ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора четвертого розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, старший солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок проти здоров`я ОСОБА_4 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 25 червня 2024 року приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, на підгрунті раптово виниклих неприязних відносин з мешканкою вищевказаного села ОСОБА_4 , наніс останній один удар скляною пляшкою, яку тримав в лівій руці в праву область голови потерпілої, спричинивши своїми протиправними діями тілесні ушкодження у вигляді одного синця правої виличної ділянки.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді одного синця правої виличної ділянки.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подані відповідні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений також додатково зазначив про визнання вини у скоєні зазначеного кримінального проступку та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження. Потерпіла ОСОБА_4 подала також заяву, в якій не заперечила проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, зазначила, що ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначається: враховуючи те, що підозрюваний розуміє зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, не оспорює їх, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а також те, що потерпілому роз`яснено зміст ст.302 КПК України, тобто про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин, про що від потерпілої було отримано згоду, то відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить розглянути обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України,у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно п. 1,2 ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом досліджено, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: повідомлення про початок досудового розслідування від 28.06.2024 року; заява про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 25.06.2024 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 від 26.06.2024 року; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 02.07.2024 року;висновок експерта №77 від 06.07.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту від 06.07.2024 року з додатком (відеозапис); протокол проведення слідчого експерименту від 06.07.2024 року з додатком (відеозапис); пояснення ОСОБА_3 від 26.06.2024 року; довідка щодо місця проживання ОСОБА_3 , видана виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 28.06.2024 року за вих. №492; характеристика відносно ОСОБА_3 , видана виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 28.06.2024 року за вих.№01/01-19/24/869; довідка щодо проходження ОСОБА_3 військової служби, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2024 року за вих. №5534; довідка про проходження профілактичного психіатричного огляду Березівської ЦМЛ №239 від 01.07.2024 року; довідка з наркологічного кабінету Березівської ЦМЛ №227 від 01.07.2024 року;вимога щодо судимості ОСОБА_3 від 27.06.2024 року; копія вироку Березівського районного суду Одеської області від 15.08.2023 року (справа №494/1112/23); доповідь командира військової частини НОМЕР_2 про факт неповернення з лікування до військової частини НОМЕР_2 військовослужбовця ОСОБА_3 ; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2024 року за №49 про призначення службового розслідування; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.03.2024 року за №52 про завершення службового розслідування; медична характеристика відносно ОСОБА_3 , видана начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ; службова характеристика відносно ОСОБА_3 , видана командиром розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 від 23.03.2024 року; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.01.2024 року; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2024 року; витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.07.2023 року за №166; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 13.09.2023 року за №2; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03.01.2024 року за №3; повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 14.10.2024 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 14.10.2024 року; постанова про залучення захисника від 14.10.2024 року.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме: в заподіянні умисноголегкого тілесного ушкодження потерпілій повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, свою провину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю та щиросердно покаявся у вчиненому.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, і вважає за необхідне обрати йому покарання у межах ч. 1 ст. 125 КК України, за якою він обвинувачується у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При цьому, зважаючи на викладене, та керуючись ч.3 ст. 72 КК України, вирок Березівського районного суду Одеської області від 15.08.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 12, 302, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 15.08.2023 року, яким ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1