Справа № 466/6333/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/701/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, до засудження не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

з участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою клопотання начальника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено. Звільнено засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі умовно - достроково на невідбуту частину покарання 7 (сім) місяців 14 (чотирнадцять) днів.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 р. скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом не взято до уваги, що засуджений 5 разів притягався до кримінальної відповідальності. Зокрема, вироками Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2010 та Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2019 засудженому надавалась можливість виправлення шляхом призначення покарання з випробуванням. При цьому, умов випробування, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2019, засуджений не дотримався та ухвалою суду від 09.06.2021 на підставі ст. 78 КК України було скасовано іспитовий термін з направленням засудженого до місця позбавлення волі.

На підставі ст. 81 КК України, яка застосовується якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, до засудженого вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такого, що довів своє виправлення - 04.02.2014 на невідбутий термін 1 рік 2 місяці.

Однак, засуджений знов вчиняв кримінальні правопорушення та на даний час відбуває покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021, в тому числі за кримінальні правопорушення, вчинені в період іспитового строку.Згідно з розділом III Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, існує ризик (середній рівень) вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення. Поряд з тим, за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 підлягають стягненню з даного засудженого 11495,32 грн шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Однак, засуджений, будучи працевлаштованим, вказану шкоду не відшкодовував, хоча отримував грошову винагороду та заробітну плату. Засуджений лише 2 рази заохочувався адміністрацією установи.

Таким чином, за період відбування засудженим покарання, неможливо стверджувати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення і цього було б достатньо для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Об`єктивних даних про стабільне перебування засудженого на шляху виправлення та його виправлення немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається, із матеріалів справи, ОСОБА_9 неодноразово раніше притягався до кримінальної відповідальності. 24.11.2010 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців; 19.12.2011 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.04.2012 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою суду від 12.06.2013 року на підставі ст.82 КК України невідбутий термін 1 рік 10 місяців 12 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі. Звільнений 04.02.2014 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці; 26.07.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки. Ухвалою суду від 09.06.2021 року на підставі ст.78 КК України скасовано іспитовий термін та направлено до місця позбавлення волі, засудженого 23.12.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.12.2019 року по 27.07.2020 року,

У ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_7 прибув 16.09.2022 року. По прибуттю в установу працевлаштований не був, однак брав активну участь у роботах з благоустрою установи. 18.10.2023 року рішенням адміністративної комісії державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» від 16.10.2023 року переведений у дільницю соціальної реабілітації.

За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався два рази.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Так, ОСОБА_7 вироками Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2010 та Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2019 засудженому надавалась можливість виправлення шляхом призначення покарання з випробуванням.

При цьому, умов випробування, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2019, засуджений не дотримався та ухвалою суду від 09.06.2021 на підставі ст. 78 КК України було скасовано іспитовий термін з направленням засудженого до місця позбавлення волі.

На підставі ст. 81 КК України, яка застосовується якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, до засудженого вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такого, що довів своє виправлення - 04.02.2014 на невідбутий термін 1 рік 2 місяці.

Однак, засуджений знов вчиняв кримінальні правопорушення та на даний час відбуває покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021, в тому числі за кримінальні правопорушення, вчинені в період іспитового строку.

Таким чином, даний засуджений вже вводив в оману суд та адміністрації установ виконання покарань щодо свого виправлення, що також є характеризуючою ознакою даної особи та потребує критичного ставлення до тверджень щодо стану її виправлення.

Разом з тим, згідно з розділом III Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, існує ризик (середній рівень) вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення.

За вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 підлягають стягненню з даного засудженого 11495,32 грн шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Однак, засуджений, будучи працевлаштованим, вказану шкоду не відшкодовував, хоча отримував грошову винагороду та заробітну плату. Засуджений лише 2 рази заохочувався адміністрацією установи.

Таким чином, за період відбування засудженим покарання, неможливо стверджувати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення і цього було б достатньо для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Об`єктивних даних про стабільне перебування засудженого на шляху виправлення та його виправлення немає.

Доводи оскаржуваної ухвали не свідчать, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_7 , який неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення та на даний час відбуває покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021, в тому числі за кримінальні правопорушення, вчинені в період іспитового строку. А згідно з розділом III Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, існує ризик (середній рівень) вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своєю поведінкою своє виправлення, а відтак рішення про звільнення від покарання є передчасним.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Шевченківського району суду м. Львова від 19.06.2024 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4