УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000424 від 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 дізнавач СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 18.07.2024 на митному пункті пропуску «Устилуг», що розміщений в м.Устилуг по вул. Сергія Свища, 60 під час проходження митного огляду транспортного засобу марки «Mercedec-benz s63», р.н.з НОМЕР_1 під керуванням громадянина США BROWN CLIFFORD BYRON, який слідував у напрямку «в`їзд в Україну» у пасажира гр.України ОСОБА_4 було виявлено речовину рослинного походження, що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну (канабіс), яка знаходилась в сумці серед особистих речей.

19 липня 2024 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

18 липня 2024 року під час огляду місця події, а саме на міжнародному пункті пропуску в АДРЕСА_1 , було вилучено: металеву баночку круглої форми з пластмасовою кришечкою із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну (поміщено в сейф-пакет CRI1267759); поліетиленовий пакет зеленого кольору котрий замикається на зіп-стрічку, на вказаному пакеті наявний напис «Sencha the vert infusion au cbd» із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну (поміщено в сейф-пакет PSP2136052). Власником зазначеного вилученого майна являється ОСОБА_4 .

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, будь-яких заперечень щодо розгляду клопотання за його відсутності про накладення арешту не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені речі, а саме металева баночка круглої форми з пластмасовою кришечкою із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну та поліетиленовий пакет зеленого кольору котрий замикається на зіп-стрічку, на вказаному пакеті наявний напис «Sencha the vert infusion au cbd» із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме металеву баночку круглої форми з пластмасовою кришечкою із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну та поліетиленовий пакет зеленого кольору котрий замикається на зіп-стрічку, на вказаному пакеті наявний напис «Sencha the vert infusion au cbd» із вмістом речовини рослинного походження сіро-темно-зеленого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, власником зазначеного майна являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_2 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_5