Справа № 522/6350/23
Провадження №1-кп/522/1537/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000994 від 27.07.2023 року на підставі обвинувального акту, стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з вищою освітою, який працює директором ПП «ОРАНЖ-ФРУТ» (Код ), одруженого, має на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

інші учасники кримінально провадження:

представника цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000994 від 27.07.2023 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК продовжують існувати, а саме,- ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, оскільки обвинувачений може вдатися до спроб уникнення покарання за інкримінований злочин, так як у випадку визнання його винним санкція:

- ч. 3 ст. 212 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого правопорушення.

- незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений використовуючи власні зв`язки може здійснити вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується вказана особа, суворістю можливого покарання пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами. Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду.

Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів. Його майновий стан, та наявність у нього впливого кола зв`язків свідчать про реальну можливість впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності, та в такий спосіб переховуватись від суду.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Метою обрання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На теперішній час судовий розгляд у справі триває, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, а також не тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Разом з цим, у вказаному кримінальному провадженні ГУ ДПС в Одеській області заявлено цивільний позов на суму 33 293 734,60 гривень.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину ,передбаченого ч.3 ст.212 КК України, має міцні соціальні зв`язки, з вищою освітою, який працює директором ПП «ОРАНЖ-ФРУТ» (Код ), одружений має на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає у м.Одесі, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити спроби переховуватися від суду чи впливати на свідків, які ще не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі кримінального провадження неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, суд визнає спроможними заявлені в клопотанні ризики, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд, з огляду на існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 вищезазначених злочинів, наявність встановлених вище ризиків суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження діі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 201, 309, 369-372, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 21.12.2024 включно за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 23 години до 06 години щодоби, за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті;

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 21.12.2024 включно на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 21.12.2024.

Копію ухвали для контролю за виконанням направити прокурору Одеської обласної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7

22.10.2024