УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину.

Скарга мотивована тим, що 26 серпня 2024 року та повторно 28 серпня 2024 року заявником ОСОБА_3 було надіслано на офіційні електронні адреси до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення злочину.

В той же час, підтвердження, що відомості за вказаним повідомленням внесені до ЄРДР - відсутні.

У зв`язку із чим ініціатор скарги просить скаргу задовольнити; зобов`язати уповноважених осіб (слідчого) Державного бюро розслідувань виконати вимоги ст.214 КПК України, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину від 26 серпня 2024 року, розпочавши за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень, які мають ознаки складу злочину за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.376-1, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2 ст.397 КК України та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань на підтвердження реєстрації вказаної заяви, повідомити заявника про початок досудового розслідування, статус у даному кримінальному провадженні; зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань повідомити заявника ОСОБА_3 письмово із наданням відповідних постанов щодо результатів розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 серпня 2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , скаргу підтримала в повному обсязі з підстав у ній зазначених.

Уповноважений представник Державного бюро розслідувань, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

В той же час, на електронну адресу суду надійшов лист за підписом керівника управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , у якому остання зокрема зазначила, що заяву ОСОБА_3 від 26.08.2024 направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, для організації розгляду в межах чинного законодавства, про що також проінформовано заявника (лист Державного бюро розслідувань від 04.09.2024 №2841зкп/10-2-04-01-11234/24).

Слідча суддя, заслухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею з матеріалів скарги встановлено, що 26.08.2024 на електронну адресу Державного бюро розслідувань скеровано заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину від 26.08.2024.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України. Такими даними є відомості на підтвердження реальності конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

У заяві від 26.08.2024, яку подано до Державного бюро розслідувань, адвокатом ОСОБА_3 , зазначено обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає перевірці, після реєстрації кримінального провадження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину від 26.08.2024.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали скарги слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину від 26.08.2024, уповноваженими особами Державного бюро розслідувань не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

Крім того, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді, надавати вказівки слідчому щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в дискреційні повноваження слідчого в цілому, а тому скарга в частині зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань повідомити заявника ОСОБА_3 письмово із наданням відповідних постанов щодо результатів розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 серпня 2024 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 214, 303-307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань, внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину від 26.08.2024, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1