Провадження № 1-кс/344/7371/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002670від 08.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 10.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2022 році у громадянки України ОСОБА_4 сформувалось упереджене негатив-оціночне, зневажливе уявлення до України як держави, її народу, національних цінностей, мови, державного прапора. Внаслідок цього вона стала послідовно висловлювати публічні деструктивні заклики щодо неповноцінності України, припинення її існування як самостійної держави, зникнення її територій та державного кордону, повалення всіх складових конституційного ладу.

За невстановлених обставин, представниками спеціальних служб російської федерації для здійснення підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, проведення деструктивної пропаганди, поширення дезінформації, маніпулювання свідомістю жителів України, проведення гастрольних заходів, що популяризують або пропагують державу-агресора та її органи влади, представників органів влади держави-агресора та їхні дії, що створюють позитивний образ держави-агресора, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України, містять заклики до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, екстремізму, сепаратизму - залучено як т. зв. «публічну діячку» ОСОБА_5 (більш відому у медійному просторі як «Лера Фрост»).

Погодившись 06.04.2022 брати участь в спеціальних інформаційних операціях, спрямованих на підрив конституційного ладу, порушення суверенітету і територіальної цілісності України, загострення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні, перебуваючи у м. Москва російської федерації, ОСОБА_4 , стала використовувати створену раніше сторінку у соціальній мережі «Instagram» та обліковий запис з ідентифікатором користувача «iam.lerafrost зі створенням відповідної сторінки за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

Знаючи, що публікації в засобах масової інформації - соціально-орієнтованих ресурсах мережі Інтернет, як частина суспільно-політичної комунікації сприяють формуванню суспільної думки, ОСОБА_4 з часу збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022, стала умисно, публічно заперечувати здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, закликала до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України.

Так, ОСОБА_4 , публічно заперечила збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, що виразилось через заперечення присутності збройних сил російської федерації на території України у 2014 році, замовчуванням їх участі у бойових діях протягом 2014-2022 років, представленням цих дій як односторонніх обстрілів, вбивств і терору, здійснюваних Збройними силами України проти власного населення частини Донецької та Луганської областей: «Ч Вместе с Евромайданом, в том числе у тебя происходили трагические события в Донецке, в Луганске, где у тебя остались родственники, остался дедушка… […] Он находился в Луганске, что происходило там? Я знаю, что обстреляли твою квартиру, ваше жильe. Ж Да, да. Вот как раз 14 год. Моя квартира одна из первых влетела. […] Когда начались там все события, я его просила: «Приедь ко мне, к нам». Мы же не думали, что это будет 8 лет. Ч Понятно, что там происходило, что там случится. Ж ОСОБА_6 же не могли предположить, что будут такие страшные времена и так это все затянется, когда свои же украинцы будут своих же людей с востока издеваться столько лет. И он говорил: «Да нет, это в городе, у нас в загороде всe спокойно». Ну и у нас, в дедушки подожгли дом. Ч Кто поджог? Ж Ну, кто? Не знаю, кто. Он не видел. Я не знаю. События уже были в тот момент. Понятно, что русских там не было, русских там не было. И в тот момент аэропорт уже был заминирован. ВСУшники заминировали аэропорт. Я не помню, как там уже было, или его подорвали. На жд-вокзалах вывозили людей, забивали в вагоны. А там ехать из Луганска до Киева, по моему, 16 часов […] А на машине вывозить, там уже были блок-посты. Были истории знакомых, слава Богу, моих там не было и моих близких это не коснулось, когда ВСУшники расстреливали людей, забирали машины, потому что нехватка была машин. И это было, и это правда. И когда сейчас что то происходит и это списывают на российскую армию, когда я знаю, как это было тогда […]» (мовою оригіналу).

Також ОСОБА_4 особисто визнала, наголосила на тому, що вона підтримує так звану «воєнну спецоперацію на Україні» та президента російської федерації, Верховного головнокомандувача збройних сил російської федерації ОСОБА_7 . У такий спосіб вона публічно виступила на захист, схвалила, допомогла та сприяла рішенням і діям держави-агресора щодо проведення збройної агресії проти України під виглядом так званої «спеціальної воєнної операції»: «Я поддержка спецоперации военной на Украине и да, я поддерживаю путина, повторюсь ещe один раз […]» (мовою оригіналу).

Окрім цього, ОСОБА_4 публічно не визнала поширення державного суверенітету України над тимчасово окупованими територіями України, заперечила тимчасову окупацію частини території України, яке виражене через:

- спростування належності ОСОБА_8 (який на момент мовлення належав до тимчасово окупованої рф території України) до території України, представлення його як частини російської федерації: «Я горжусь, что я проживаю в россии, что я часть россии, что я девушка, которая родилась в Луганске, которая сейчас практически мы уже часть россии»;

- спростування належності українських міст: Маріуполя, Донецька, ОСОБА_9 та інших (які на момент мовлення належали до тимчасово окупованої РФ території України) до території України, представлення їх як частини території російської федерації, а їхнього населення як російського народу: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам, которые вынуждены были оставить свои дома из-за постоянных обстрелов со стороны Украины, за это время я успела побывать и помочь людям и деткам из Мариуполя, Донецка, Мелитополя и других уголков нашей страны, где до сих пор страдает и погибает наш народ».

Також, громадянка України ОСОБА_4 , проживаючи в м. Москві рф, знаючи, що російська федерація веде агресивну війну проти України, будучи прихильницею окупації російською федерацією частини території України та встановлення на окупованих територіях незаконно створених російською федерацією органів влади, усвідомлюючи вчинення дій, спрямованих на шкоду державній безпеці, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, умисно, з ідеологічних та політичних мотивів, у невстановлений органом досудового розслідування час, добровільно прийняла рішення співпрацювати з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, шляхом підтримання та реалізації їх дій та рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території російської федерації, використовуючи створену раніше сторінку у соціальній мережі «Instagram» та обліковий запис з ідентифікатором користувача «iam.lerafrost зі створенням відповідної сторінки за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 яку в подальшому тільки особисто використовувала для спілкування з іншими користувачами соціальної мережі «Instagram», залишивши персональний акаунт відкритим для публічного огляду та поширення інформації невизначеному колу осіб, з метою виконання злочинного умислу на вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, для завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора, добровільно як журналіст висвітлює повномасштабне вторгнення Збройних сил російської федерації на територію України як так звану «СВО».

Пособництво державі-агресору з боку ОСОБА_4 виявилось в підтримці дій та рішень російської федерації в інформаційному просторі, активній участі в інформаційній війні.

Використовуючи канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram» та особисту сторінку в соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_4 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, виражаючи програму гібридного тоталітаризму російського керівництва з елементами геноциду, яка стала основою путінського рашизму, одного з різновидів фашизму, про знищення держави Україна, знищення українства, тобто спільноти українців, учасників процесу культурно-національного відродження українського народу, дотримуючись поглядів, що їх знищення можливе лише внаслідок ведення нападницької, загарбницької, агресивної війни, вчинення умисних злочинів проти людяності, з метою деструктивної пропаганди, яка нав`язує людям певні переконання та стереотипи для пошуку чи створення «образу ворога» стала поширювати публікації на особистій сторінці:: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам […]. Но на протяжении всего времени основным моим направлением была- журналистская деятельность в рамках СВО и не только», «И мне очень приятно, что эта ежедневная, кропотливая, активная работа в моем ТГ-канале « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу).

25 грудня 2022 року ОСОБА_4 взяла участь в роботі круглого столу в державній думі російської федерації, на якому обговорювались методи інформаційної війни проти України. Тоді ж вона на особистій сторінці в соціальній мережі «Instagram», під іменем користувача «iam.lerafrost», опублікувала наступне: « ОСОБА_10 я была приглашена в качестве журналиста и общественного деятеля на круглый стол в Государственную ОСОБА_11 . Согласно повестке дня мой доклад был о необходимости СВО; о патриотическом воспитании нашего подрастающего поколения; о стратегии и тактике информационной войны и способах победы в ней; о поддержке мобилизованных и их семей и о гуманитарной помощи всем тем, кто оказались в сложной нынешней ситуации. Благодарю за внимание к моим инициативам и совместную плодотворную работу, будем продолжать в том же духе Слава россии» (мовою оригіналу).

Окрім тексту, допис також містить фото, на якому зображена ОСОБА_4 , на фоні стіни із державними прапорами РФ по обидві сторони, на якій розміщений державний герб РФ, під яким написано « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Крім того, ОСОБА_4 , формуючи «символіку війни», покликану мобілізувати маси на героїзоване насильство проти українців, дегуманізацію ворога (українців) шляхом невизнання права на розбудову власної держави, заперечення самодостатності української культури, ототожнення українських військових і громадсько-політичних діячів із «нацистами», легітимізуючи геноцид українців та знищення Української держави, 11.04.2023 року почала співпрацювати з російським суспільно-політичним рухом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », заснованим президентом рф ОСОБА_12 . Тоді ж її призначено експертом цього руху в столиці рф москві.

Допис від квітня 2023 опублікований нею на особистій сторінці в соціальній мережі «Instagram» під іменем користувача «iam.lerafrost»: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам, которые вынуждены были оставить свои дома из-за постоянных обстрелов со стороны Украины, за это время я успела побывать и помочь людям и деткам из Мариуполя, Донецка, Мелитополя и других уголков нашей страны, где до сих пор страдает и погибает наш народ.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.06.2024 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_4 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

10 липня 2024 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4 .

Тобто, 29 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2

ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами та санкція статті, окрім основного виду покарання, передбачає додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) належить на праві власності 1/3 частки квартири (загальна площа 48,0 кв.м., житлова площа 29,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25715608), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на наявність підстав для можливої конфіскації майна, як виду покарання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.

За клопотанням слідчого на підставі ч.2 ст. 172 КПК України виклик власника майна не здійснювався, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З клопотання вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.06.2024 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_4 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

10 липня 2024 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4

Злочини, у чиненні яких підозрюється на даний час ОСОБА_4 , передбачені ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2

ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами та санкція статті, окрім основного виду покарання, передбачає додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні, може бути предметом можливої конфіскації, як виду покарання, в разі доведення вини підозрюваної у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із забороною користування, відчуження та розпорядження ним у будь-який спосіб до його скасування у встановленому КПК України порядку, а саме: 1/3 частку квартири (загальна площа 48,0 кв.м., житлова площа 29,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25715608), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1