№ 207/5297/24
№ 1-кп/207/405/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000191 за звинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розівка Якимівського району Запорізької області , громадянина України , освіта базова загальна-середня , не працюючого , не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1.1 вересня 2005 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської

області за ч. 3 ст. 187 , ч. 1 ст. 345 КК України 2001 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна ;

2.3 березня 2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська

за ч. 3 ст. 187 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі ;

3. 26 липня 2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 6 років позбавлення волі . Звільнений 24 грудня 2010 року за відбуттям строку покарання ;

4. 29 листопада 2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі . Звільнений 25 грудня 2015 року за відбуттям строку покарання ;

5. 27 червня 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 , ч. 3 ст.357 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі ;

6. 2 липня 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 , ч. 4 ст. 187 КК України 2001 року до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна . Звільнений 11 березня 2024 року за відбуттям строку покарання ;

за ст. 395 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість , на шлях виправлення не став , належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний кримінальний проступок за наступних обставин .

11 березня 2024 року ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання . При звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_3 відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2024 року встановлено адміністративний нагляд .

11 березня 2024 року ОСОБА_3 при звільненні з місць позбавлення волі оголошено ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2024 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на один рік з наступними обмеженнями : не виходити з будинку (квартири) за місцем проживання у вільний від роботи час з 22 по 6 годину ; не відвідувати бари , ресторани та інші заклади торгівлі та громадського харчування , які здійснюють торгівлю спиртними напоями та пивом на розлив ; не виїжджати за межі населеного пункту без письмового дозволу начальника відділу поліції за місцем проживання ; з`являтися на реєстрацію до відділу поліції за місцем проживання щомісячно в перший четвер місяця протягом всього строку адміністративного нагляду .

Після звільнення з Державної установи «Житомирська виправна колонія № 8» ОСОБА_3 , будучи ознайомленим зі своїми зобов`язаннями про необхідність прибути до обраного місця проживання та стати на облік до територіального органу Національної поліції за місцем проживання , та будучи ознайомлений з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира , відповідно до якої на нього були покладені обов`язки у відповідності до ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами , звільненими з місць позбавлення волі» , про що свідчить його підпис у розписці про отримання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2024 року по справі № 295/2180/24 , не прибув до ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для поставлення на адміністративний облік , та без поважних причин у визначений строк не прибув до обраного ним місця проживання за адресою : АДРЕСА_2 , а почав проживати за адресою : АДРЕСА_1 , не повідомивши про це співробітників ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області .

Відповідно до вимог статей 291 , 302 КПК України обвинувальний акт відносно обвинуваченого надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні .

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані :

1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами , ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні ;

2) матеріали досудового розслідування , у тому числі документи , які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості .

Згідно ч. 2 , 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження , якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта . Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України .

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку , визначеному цим Кодексом , та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду . У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали , суд вважає , що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України .

Обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності захисника , було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин , а також те , що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження , недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини . Прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного , на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні .

Суд вважає доведеним , що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами , які не оспорюються учасниками судового провадження .

Таким чином , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ст. 395 КК України 2001 року , тобто неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи , щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання , суд враховує обставини скоєння кримінального проступку , особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України 2001 року , є його щире каяття . Обставини , які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року , є рецидив кримінальних правопорушень .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

Суд враховує , що ОСОБА_3 раніше судимий , не працює , його щире каяття у вчиненні злочину , по справі не наступило тяжких наслідків , тому вважає що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 850 гривень .

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 , 382 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 395 КК України 2001 року та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 850 гривень .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей , передбачених статтею 394 КПК України , шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня , наступного за днем його ухвалення , надсилається учасникам судового провадження .

Суддя ОСОБА_1