Справа № 953/3307/24
н/п 1-кс/953/5216/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000492 від 16.04.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області, Харківського району м. Мерефа, громадянки України, яка має вищу освіту, одружена, раніше не судима, працює на посаді головного спеціаліста Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2023 до суду надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000492 від 16.04.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 15.04.2024, близько обіднього часу головний спеціаліст Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області Заброда ЮБ. перебуваючи поруч з адміністративною будівлею Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області, що розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, буд.251, під час розмови із ОСОБА_6 , який звернувся до неї щодо швидкого оформлення та видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон на себе, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що вартість оформлення і видачі трьох паспортів громадян України для виїзду за кордон у терміновому порядку не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяв-анкет на їх отримання становить 4 794 грн., з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення, умисно висловила ОСОБА_6 протиправну вимогу про необхідність передачі їй та її керівнику ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 10 000 грн. за пришвидшення оформлення та видачу вказаних 3 паспортів громадян України для виїзду за кордон, з яких 5206 грн. сума неправомірної вигоди.

ОСОБА_6 , будучи переконаним, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , завдяки займаним посадам, можуть прийняти рішення про оформлення та видачу вищевказаних паспортів громадян України для виїзду за кордон у терміновому порядку не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяв-анкет на їх отримання, а також вчинення ними дій щодо пришвидшення оформлення та видачі цих паспортів громадян України для виїзду за кордон, та будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 . умови, за яких ОСОБА_6 був вимушений надати останній вказану нею суму грошових коштів для неї та її керівника з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, погодився на таку протиправну пропозицію.

На виконання протиправної вимоги ОСОБА_4 , 29.04.2024, близько 11:19 год. ОСОБА_6 під час наступної зустрічі з ОСОБА_4 , перебуваючи у її службовому кабінеті №2 у приміщенні Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , передав на вимогу ОСОБА_4 , а остання діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення, протиправно одержала грошові кошти в сумі 9000 грн. за оформлення та видачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортів громадян України для виїзду за кордон у терміновому порядку не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяв-анкет на їх отримання.

При цьому ОСОБА_4 будучі головним спеціалістом Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області та виконуючі свої прямі обов`язки здійснила перевірку особистих документів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тобто провела ідентифікацію осіб та наказала чекати на виклик іншого головного спеціаліста Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області для здійснення швидкого прийняття заяв-анкет вказаних осіб, проведення фотографування та здачу біометричних даних.

Отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 9000 грн., ОСОБА_4 направилась до службового кабінету начальника Харківського відділу ГУ ДМС в Харківській області ОСОБА_9 та надала останній грошові кошти отримані від ОСОБА_6 , залишивши собі в якості неправомірної вигоди 500 грн. ОСОБА_9 отримавши від ОСОБА_4 зазначену суму грошових коштів, в свою чергу через платіжний термінал, розташований поруч з її службовим кабінетом, здійснила оплату замість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вартість адміністративної послуги та вартість бланку що складає 4794 грн. (без урахування банківських послуг) та залишила собі в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 3500 грн. за затвердження даних заяв-анкет перед відправкою на друк до державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

Таким чином ОСОБА_9 29.04.2024 отримала в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3500 грн., а ОСОБА_4 в розмірі 500 грн., які були виявлені та вилучені працівниками правоохоронного органу під час проведення обшуків.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого йому службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного.

Прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 , раніше не судима, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має постійне місце мешкання на території м.Мерефа Харківської області, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрювану, у тому числі щодо забезпечення її явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який їй інкримінуються, та не стали для неї стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.05.2024 ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.07.2024 включно.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.07.2024 постановлено нову ухвалу, відповідно до якої застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, до 19.07.2024. Покладені наступні обов`язки:прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце мешкання АДРЕСА_2 , в період часу з 20-00 години до 06-00 годин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та/чи прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога»; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до постанови першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 15 липня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 20 серпня 2024 року.

19.07.2024 строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується, однак закінчити досудове розслідування у зазначений строк не видається за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно: зняти грифи секретності (розсекретити) з документів, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (клопотання слідчого, постанови прокурора, ухвали Харківського апеляційного суду); завершити проведення експертизи відео, звукозапису по зразкам мови та голосу отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій; допитати підозрювану ОСОБА_9 за матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; допитати підозрювану ОСОБА_4 за матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії у передбачений строк не представилося можливим у зв`язку зі значною тривалістю зняття грифу секретності з документів щодо проведених негласних слідчих (розшукових) дій, проведення експертиз, без висновків яких неможливе завершити досудове розслідування.

Необхідність продовження строку домашнього арешту ОСОБА_4 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами продовження строку домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою продовження домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є відносяться до категорії тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, оскільки відсутні докази причетності підозрюваної до інкримінованого діяння, прокурором не доведено існування ризиків, а також не доведено не можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, як зазначила підозрювана, причетність до інкримінованого діяння вона не визнає, їй необхідно відлучатись вночі з будинку в якому проживає, для надання допомоги пасинку, який проходить службу та проживає у місті Харкові.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора який наполяв на задоволенні клопотання, захисника, підозрювану, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують подальше продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем її проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_4 . слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого йому службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 . виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею інкримінованого злочину.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Щодо посилання сторони захисту на недоведеність винуватості, провокацію злочину.

При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Судом встановлено, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 20 серпня 2024 року, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді від 22 травня 2024 року, якою підозрюваній застоссований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням обставин, що по справі необхідно провести ряд слідчих дій та виконати інші процесуальні дії, направлені на завершення досудового розслідування, підготувати документи та виконати з підозрюваною, захисниками вимоги ст.ст. 290-291 КПК України, надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукових дій, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному провадженні, не є можливим.

Щодо наявності ризиків.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрювана за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для обвинуваченої наслідків переховування у виді її покарання у невизначеному майбутньому, тобто після її можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

У свою чергу сторона захисту не змогла навести достатні аргументи того, щоб взагалі виключити такий ризик.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Проте прокурором не надано підтвердження тому, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, за таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність вказаного ризику.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку дії домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують перелічені вище ризики.

З врахуванням викладеного та відомостей про особу підозрюваної, слідчий суддя доходить висновку про необхідність про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 20.08.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000492 від 16.04.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, та/чи прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога») в межах строку досудового розслідування, на 36 (тридцять шість) днів до 20 серпня 2024 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування з свідками: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваної через старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_11 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_4 вказаних обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 20 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1