1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1073/23 1-кп/335/593/2024
21 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, середньої освіти, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, українки, громадянки України, вищої освіти, такої, що працює інженером-землевпорядником ТОВ «АСПЕКТ», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Енергодар, Запорізької області, українки, громадянки України, вищої освіти, такої, що працює на посаді державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Енергодар Міжнародного управління у Кам`янсько-Дніпровському районі та у м. Енергодарі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Балаково, Саратоської області, Російської Федерації, українки, громадянки України, незаміжньої, вищої освіти, такої, що працює на посаді державного кадастрового реєстратора Відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі Міжнародного управління у Кам`янсько-Дніпровському районі та у м. Енергодарі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362 КК України,
В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 , який є захисником обвинуваченої ОСОБА_13 , подав в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України скаргу на дії слідчого СУ ГУНП в Запорізької області ОСОБА_14 щодо залучення ОСОБА_15 до участі у цьому кримінальному провадженні як потерпілого.
В обґрунтування скарги захисник послався на те, що, за змістом обвинувального акту, обвинуваченим особам інкриміноване те, що внаслідок вчинених ними діянь шкода була завдана, зокрема, Водянській сільській раді Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, яка має бути потерпілою особою в межах цього кримінального провадження. Однак водночас як потерпіла особа за відповідним епізодом слідчим був залучений ОСОБА_15 , який є депутатом Водянської сільської ради Василівського (до 17.07.2020 Кам`янсько-Дніпровського) району Запорізької області, і який свого звернувся із заявою про кримінальне правопорушення. Як зазначив захисник, слідчий в порушення ч. 5 ст. 55 КПК України не виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_15 потерпілим попри те, що заява про визнання потерпілим була подана особою, якій не завдано шкоди, і яка не підпадає під ознаки потерпілої особи, вказані у ч. 1 ст. 55 КПК України.
Прокурор ОСОБА_16 та представники потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проти задоволення скарги заперечували.
Інші учасники, присутні в судовому засіданні, підтримали скаргу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження і дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Як випливає із змісту ст. ст. 7, 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
За змістом реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, 10.01.2023 від ОСОБА_15 дійсно було прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення, а сам ОСОБА_15 був допитаний як потерпілий.
Натомість суду під час розгляду скарги на дії слідчого не було надано ані змісту заяви ОСОБА_15 , ані змісту протоколу його допиту.
Водночас реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей ані про подання ОСОБА_15 заяви про визнання його потерпілим, ані про ухвалення слідчим чи прокурором процесуального рішення про визнання ОСОБА_15 потерпілим чи про відмову у цьому.
Незважаючи на це, в подальшому за участю ОСОБА_15 саме в статусі потерпілого дійсно були проведені певні процесуальні дії, в тому числі повідомлення йому про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування, а також відомості про ОСОБА_15 як про потерпілого були включені до обвинувального акту.
При цьому відомості про Водянську сільську раду Василівського (до 17.07.2020 Кам`янсько-Дніпровського) району Запорізької області, як про потерпілу особу, в обвинувальному акті зазначено не було, що було підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Як пояснював прокурор, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зазначений в обвинувальному акті потерпілим з тих міркувань, що ця особа є депутатом Водянської сільської ради Василівського (до 17.07.2020 Кам`янсько-Дніпровського) району Запорізької області, і фактично він був залучений до участі у досудовому розслідуванні як представник вказаного органу місцевого самоврядування. Підставою для цього стало те, що з початком тимчасової окупації Василівського району Запорізької області збройними формуваннями Російської Федерації, жодна службова особа вказаного органу місцевого самоврядування, окрім ОСОБА_15 , не евакуювалась на територію, підконтрольну органам державної влади України, і не забезпечила здійснення функцій і повноважень цього органу.
Скасовуючи ухвалу суду про повернення обвинувального акту прокурору, апеляційний суд вказав, зокрема, на таке.
З правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) вбачається, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.
Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.
Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий».
Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.
Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.
Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.
Кримінальний процесуальний закон (статті 55, 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.
Таким чином, чинний КПК України передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається власне потерпілим, хоча їй безпосередньо не заподіяна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення. Водночас КПК України закріплює перехід до такої особи не тільки прав потерпілого, а й перехід самого процесуального статусу потерпілого.
Отже в даному кримінальному провадженні ДП «Кам`янсько-Дніпровське лісове господарство» та Водянська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського (нині Василівського) району Запорізької області є потерпілими у кримінально-правовому розумінні, що не виключає можливості наділення процесуальним статусом потерпілого іншої особи.
В межах підготовчого судового провадження суд позбавлений можливості надавати оцінку діям та рішенням сторін кримінального провадження, вчиненим на досудовому розслідуванні.
Подання скарги на дії, бездіяльність або рішення слідчого, дізнавача та прокурора має бути способом ефективного захисту процесуальних прав відповідного учасника кримінального провадження, а результат її розгляду тягти безпосереднє відновлення порушеного права.
Однак, подаючи скаргу, адвокат ОСОБА_8 не зазначив, у чому полягає порушення процесуальних прав його підзахисної у зв`язку з вчиненням слідчим оскаржуваних дій, і в який спосіб задоволення такої скарги призведе до відновлення порушеного права, тоді як із змісту ч. 1 ст. 303 КПК України випливає, що ті чи інші дії, бездіяльність або рішення слідчого, дізнавача та прокурора можуть бути оскаржені лише особами, чиїх прав або законних інтересів вони безпосередньо стосуються.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 303, 314, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Скаргу адвоката ОСОБА_8 на дії слідчого СУ ГУНП в Запорізької області ОСОБА_14 щодо залучення ОСОБА_15 до участі у цьому кримінальному провадженні як потерпілого, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений об 13 год. 50 хв. 22.10.2024.

Суддя ОСОБА_1