У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на те, що старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000265 внесеного 08.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

21.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було проведено обшук автомобіля «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію було вилучено та поміщений на штраф майданчик Тячівського РУП ГУНП в Закарпатській області. 21.06.2024 вилучений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження. 04 липня 2024 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за клопотанням внесеного прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 була постановлена ухвала про накладання арешту на автомобіль «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію, який належить на праві особистої власності ОСОБА_4 . При розгляді слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_4 присутня не була та належним чином про такий не повідомлялась.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, як на момент розгляду слідчим суддею клопотання так і на даний момент письмове повідомлення про підозру чи зміну підозри ОСОБА_4 не вручено і їй не пред`являлося жодної підозри по кримінальному провадженню, в рамках якого накладено арешт на її майно. На даний час автомобіль «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію, який належить на праві особистої власності ОСОБА_4 . оглянуті, по ньому не призначались і не проводяться які-небудь експертизи, і для призначення таких немає жодної на те процесуальної необхідності та підстави. Всупереч вимог КПК України прокурором у своєму клопотанні не вказано жодної підстави, яка би обґрунтовано свідчила про те, що зазначене майно, яке належить ОСОБА_4 , може бути втрачено, пошкоджено чи використано таким чином, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що автомобіль «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить на праві особистої власності та вилучений у ОСОБА_4 , набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення або на який було спрямоване кримінальне правопорушення. Крім того, слідчим суддею не виявлено, а прокурором не доведено існування достатніх підстав вважати, що арештоване майно може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. З урахуванням наведеного, вважає, що в даному випадку накладення арешту на майно не відповідає принципам законності та пропорційності задля реалізації та досягнення мети і завдань кримінального провадження, а відтак не є вочевидь необхідним заходом. Доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності слідчому судді не надано, що свідчить про порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження ОСОБА_4 у праві власності та завдань кримінального провадження. А беручи до уваги те, що органом досудового слідства не наведено належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення з використанням даного майна, на думку захисту, арешт майна є необґрунтованим. Окрім того, автомобіль за розпорядженням слідчого утримується на відкритому майданчику Тячівського РУП, постійно піддається негативним впливам кліматичних чинників, крім того, постійне перебування автомобіля в нерухомому стані впливає на його стан та призводить до втрати експлуатаційних властивостей та втрати цінності. Більше того за зберігання автомобіля Тячівський РУП справляє плату у розмірі за добу зберігання біля 100 грн, що унеможливлює отримання автомобіля власником в послідуючому через довготривале його знаходження на даному підприємстві та матеріальне становище власника.

На підставі наведеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року по справі №308/10053/24 в частині накладення арешту на автомобіль марки Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію, який належить на праві особистої власності ОСОБА_4 . Передати автомобіль марки Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію ОСОБА_4 на - відповідальне зберігання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2024 з підстав, наведених у клопотанні та у доповненні до такого.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання, за змістом якого заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши думку представника власника майна, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2024 клопотання задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , WIN-код НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна, а саме в частині користування та розпорядження транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , WIN-код НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу відпала.

Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині скасування арешту у частині заборони користування та розпорядження вказаними транспортними засобами.

Між тим наведений транспортний засіб залишається речовим доказом у рамках даного кримінального провадженні, а отже арешт має бути залишений без змін в частині заборони відчуження.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2024 року (справа № 308/10053/24) на транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , WIN-код НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , WIN-код НОМЕР_3 , яке поміщено до спецпакету №PSP1238875, а саме у частині заборони розпорядження та користування вказаними майном.

Транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Superb» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , WIN-код НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - повернути власнику або уповноваженому представнику.

В задоволені решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повноий текст ухвали складено 23 липня 2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1