Провадження № 11-сс/4823/384/24
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 жовтня 2024 року, з визначенням розміру застави в сумі 181 680 грн щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Писарівка, Великописарівського району, Сумської області, громадянки України, без освіти, не заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2009, 2011 та 2014 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 04.02.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, та з урахуванням наявності ризиків, а саме, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням особи підозрюваної, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою визначити підозрюваній суму застави у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 105 980 грн. Вказує на відсутність обґрунтування визначення саме такого розміру застави в ухвалі слідчого судді. На думку захисту, слідчий суддя не врахував майновий та сімейний стан підозрюваної, обставини кримінальних правопорушень та ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що підозрювана має трьох неповнолітніх дітей та одну дитину, яка є інвалідом і потребує постійної сторонньої допомоги, не має офіційного доходу та будь-якого майна, а тому такий розмір застави є непомірним тягарем. Зазначає, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак вчиненого без застосування насильства або погрози такого застосування та без загибелі людей.

У засіданні апеляційного суду захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наголошував на залишенні ухвали слідчого судді без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за № 0002696 від 15.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.

17.08.2024 о 00:25 год ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею установлено наявність ризику того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних та вчинити інші корисливі злочини, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети і підстав застосування запобіжного заходу дійшов висновку про необхідність застосування до неї саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст. 178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, те, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, із врахуванням даних про особу підозрюваної, її віку та стану здоров`я, недостатньо міцні соціальні зв`язки, відсутності постійного місця роботи, майнового стану.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою у цьому випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та уникнути ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваної, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 .

Обираючи ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, з урахуванням того, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд установить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави в повній мірі врахував обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, та обґрунтовано визначив заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

На переконання колегії суддів, приймаючи рішення про визначення ОСОБА_9 застави у розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд, належним чином оцінивши ризики, які визнав доведеними, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , характер злочинів, ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, суспільну значимість протиправних дій, майновий стан підозрюваної та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаний розмір застави буде відповідною альтернативою запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На думку колегії суддів, саме такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у цьому кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України вимоги апеляційної скарги про необхідність зменшення розміру застави.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни законного та обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави до ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4