Справа № 715/3485/24
Провадження № 1-кп/715/216/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2024 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000073 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2023 року до відділення №3 (смт.Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області надійшли матеріали кримінального провадження №0000073 від 12 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України про те, що 06.03.2023 та 29.03.2023 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» 19.12.2022 солдат ОСОБА_4 , призваний другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2023 №3-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення України.

Однак, 06.03.2023 о 20 год. 30 хв. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням до 13.03.2023 року, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Крім цього, навідник 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, переслідуючи умисел, спрямований на тимчасове ухилення від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини 29.03.2023 о 06 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Так, 03.06.2024 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи самостійно з`явився до відділення поліції №5 (смт.Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 , та його захисник, адвокат ОСОБА_6 погодилися із вчиненням кримінального правопорушення за вказаних в клопотанні обставин, проти застосування заходів медичного характеру не заперечували.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення даного клопотання, стверджував, що у нього відсутні психічні розлади.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 1551 від 26.09.2024 року, ОСОБА_4 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, прогредієнтний перебіг з помірно вираженим емоційно-вольовим зниженням. Наявні зміни психіки на даний час позбавляють ОСОБА_4 здатності віддавати собі звіт у своїх дій та керувати ними.

На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання не виявляв. За своїм психічним станом він міг віддати звіт своїм діям та керувати ними.

На даний час, за своїм психічним станом, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Також відповідно до довідки психіатра №807 від 05.06.2024 року ОСОБА_4 , знаходиться на обліку у психіатра з діанозом «F20.0», Шизофренія, параноїдна форма, прогредієнтний перебіг.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.5 ст.407 КК України у стані неосудності та на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, тому суд вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним, враховуючи положення ч. 5 ст. 94 КК України та висновок експертів, застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532 КПК України, ст.94 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 7-ми денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: