Справа № 638/7514/18
Провадження № 1-кс/638/3491/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.09.20245 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, згідно прохальної частини якої просить суд: скасувати постанову слідчого Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 17.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи; зобов`язати слідчого з урахуванням висновків суду повторно розглянути клопотання від 17.09.2024 року щодо призначення судово-психологічної експертизи. Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Харківського РУП №3 ШУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0003955 від 10.08.2017 року про вчинення посадовими особами ГУ ПФУ в Харківській області злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України щодо невиконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2010 року по справі №2-а-49/10/2029. 10.08.2024 року скаржник звернувся до слідчого з клопотанням про витребування з Пенсійного фонду України відомостей про фактично виплачені суми пенсії з часу початку таких виплат. Листом №У-1517/119-60/03-2024 від 04.09.2024 року, слідчим повідомлено що клопотання розглянуте та задоволено. Тобто, слідчий визнав право скаржника на звернення з клопотаннями в межах цього кримінального провадження. 16.09.2024 року, з метою повного встановлення істини у справі та визначення наявності та розміру можливої компенсації моральної шкоди, ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи. 19.09.2024 року скаржником отримана постанова від 17.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання, яка є незаконною та необґрунтованою, оскільки: своє рішення слідчий обґрунтував нібито наявним у скаржника статусом свідка відповідно до статті 65 КПК України, що не відповідає матеріалам справи; звернення з клопотанням здійснено скаржником відповідно до статті 55 КПК України, як особи, яка звернулась із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення та з моменту подання у якої виникли права потерпілого; оскаржуване рішення суперечить висновку самого слідчого, який раніше розглянув та задовольнив клопотання скаржника, тобто фактично визнав за скаржником права потерпілого в межах цього кримінального провадження; оскаржувана постанова не містить обґрунтування недоцільності проведення судово-психіатричної експертизи, що суперечить положенням статті 110 КПК України, згідно яких постанова слідчого повинна містити посилання на норми КПК України, мотиви прийняття. Оскільки, при прийняття слідчим постанови, була допущена істотна неповнота, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам статті 110 КПК України, ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначенні судово-психологічної експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 15.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 17.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи скасовано, скаргу ОСОБА_3 повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 року відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду скарги в порядку статті 303 КПК України відмовлено (головуючий суддя ОСОБА_4 ).

25.11.2024 року на запит суду надано матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, причину неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова або слідчий Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Відповідно до статті 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Матеріалами справи встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що засобами електронного зв`язку 16.09.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області із клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи з метою визначення наявності та розміру моральної шкоди, на вирішення якої вказані питання.

Постановою слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 17.09.2024 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.09.2024 року.

Оскаржувана постанова вмотивована тим, що ОСОБА_3 відповідно до статті 65 КПК України, має процесуальний статус свідка, у зв`язку із чим не є стороною кримінального провадження; КПК України не передбачено проведення експертиз особами, які не є стороною по кримінальному провадженню; ОСОБА_3 необхідно звернутись із заявою про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого; орган досудового розслідування на теперішній час вважає за недоцільне проведення судово-психологічної експертизи по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно вимог статті 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень статті 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити посилання на норми КПК України, мотиви прийняття постанови.

Мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Суд, дослідивши оскаржувану постанову слідчого від 17.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 16.09.2024 року дійшов до висновку, що вона відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, у вказаній постанові зазначені мотиви прийняття із посиланнями на положення КПК України та розглянута по суті поданого клопотання.

Разом з тим, звертаю увагу заявника на те, що згідно частини 1 статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати вказівки слідчому щодо вчинення конкретних слідчих дій. Такими повноваженнями наділений відповідно до норми ст.36 КПК України прокурор, які слідчий зобов`язаний виконувати (частина 4 статті 40 КПК України), тому вимога щодо зобов`язання слідчого провести слідчі дії, зазначені у скарзі, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги самостійність слідчого при здійсненні досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також вмотивованість оскаржуваної постанови слідчого, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.09.20245 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: