Справа № 481/322/24
Провадж.№ 1-кп/481/53/2024
В И Р О К

Іменем України

10.07.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг кримінальне провадження № 0000644 від 27.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 9-го класу Софіївської гімназії, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який виховувався в повній сім`ї, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено та визнано доведеним, що близько середини грудня 2023 року, точної дати та часу не встановлено, в ОСОБА_3 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин зі своїм братом ОСОБА_6 , виник злочинний умисел спрямований на позбавлення життя останнього, через минулі неодноразові конфлікти, що траплялися між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 27.12.2023 року близько 09:00 год перебуваючи у кімнаті спальні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого вищевказаного злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_6 , взяв у руки кухонний ніж, та утримуючи його в правій руці, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, та зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моралі, прагнучи протиставити себе іншим громадянам та самоствердитися шляхом безпричинного позбавлення життя іншої людини, діючи умисно, маючи на меті та бажаючи настання наслідків у виді настання смерті ОСОБА_6 , наблизився до останнього, який в свою чергу спав на ліжку, та умисно наніс ОСОБА_6 один цілеспрямований удар вищевказаним ножем, у життєво важливий орган, а саме в область шиї, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення бокової поверхні шиї справа з пошкодженням яремної вени, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Після цього, ОСОБА_3 , розуміючи, що ОСОБА_6 прокинувся від вищевказаного удару, таким чином може помітити хто саме намагався заподіяти йому смерть, вибіг з будинку та покинув місце свого проживання.

Тобто, ОСОБА_3 , з незалежних від його волі обставин, а саме, через те, що ОСОБА_6 прокинувся від спричинення йому одного ножового поранення, втік та не зміг довести свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця, в результаті чого смерть ОСОБА_6 не настала.

Позиція неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та, щиро каючись, показав, що в його сім`ї, яка проживає по АДРЕСА_2 і яка складається з батька ОСОБА_9 , матері ОСОБА_10 та двох його братів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , неодноразово виникали конфлікти між її членами на ґрунті систематичного вживання батьками алкогольних напоїв. В ході таких конфліктів, які він спостерігав змалечку, в стані сп`яніння мати наносила ножові поранення батькові, батько, який також систематично вживав алкогольні напої, вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до матері та дітей, діти конфліктували з матір`ю та батьком. Така неспокійна щоденна сімейна атмосфера та насилля призвели до того, що він також став помічати за собою випадки агресивної поведінки. Також батьки не здійснювали його належне виховання, не цікавились навчанням через пияцтво і тому він не розумів, як правильно поводитись в конфліктних ситуаціях, вважаючи, що сварки вирішуються лише силою. Приблизно всередині грудня 2023 року він посварився з братом ОСОБА_12 , оскільки той розбив його мобільний телефон, але після цього вони помирились. Ввечері 26.12.2023 року в сім`ї була чергова сварка та бійка між матір`ю, яка була в стані сп`яніння та братом ОСОБА_13 , який висловлював зауваження батькам через вживання алкогольних напоїв. Йому ( ОСОБА_3 ) стало жаль матір і він за неї у той вечір заступався. А мати, маючи певний вплив на нього, сварила брата ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, він вважав, що в усьому винен брат та вирішив його вбити. Коли ОСОБА_13 пішов з дому, сварка закінчилась, а потім через деякий час потерпілий повернувся. Того вечора вони ще з ОСОБА_6 грали на мобільних телефонах в ігри, після чого лягли спати. 27.12.2023 року зранку, приблизно біля 9 години поснідав та вирішив реалізувати свій задум на вбивство брата, коли той спить. Взявши кухонний ніж він підійшов до нього сплячого і вдарив ОСОБА_6 в шию. Отримавши удар, ОСОБА_13 прокинувся і став кричати, а він у нижній білизні та босий втік з будинку, побігши до дядька ОСОБА_14 , який надав йому одяг. Потім він почав переховуватись. Про долю брата не знав. Коли його затримали правоохоронні органи, дізнався, що брат живий і йому від цього стало легше. Розуміє, що вчинив тяжкий злочин, шкодує, але може пояснити свою таку агресію негативним прикладом батьків. З ОСОБА_12 помирився, просив у нього пробачення, дуже шкодує, що так вчинив з братом, і той його пробачив. Навчався в СІЗО, закінчивши 9 клас. Бажає вчитись далі в ліцеї і отримати повну загальну середню освіту, а потім навчатись, працювати, створити сім`ю і не повторювати поведінку батьків та свою неправильну поведінку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_3 , підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

З показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що останній протягом 2023 року проживав разом з матір`ю, вітчимом та братом ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . У нього з ОСОБА_15 на двох була одна кімната, спали разом на двоспальному ліжку. На ґрунті вживання батьками спиртних напоїв у нього з ними часто виникали конфлікти, а його брат ОСОБА_3 постійно заступався за батьків, у зв`язку з чим з братом теж відбувалися сварки. Протягом року два рази була бійка з братом. Одного разу він, перебуваючи в стані сп`яніння розбив брату мобільний телефон, але наступного дня попросив пробачення, на що ОСОБА_16 сказав, що не ображається на нього. 26.12.2023 року вдень він був у свого друга, де працював. Увечері прийшов додому, батьки вже перебували у стані алкогольного сп`яніння. Він ліг на ліжко та грав в ігри на телефоні. Мати почала ображати його нецензурною лайкою, кидалась битися, в зв`язку з чим у них виникла сварка з матір`ю та батьком, яка переросла в бійку. Після чого він сказав своєму брату ОСОБА_17 , щоб заспокоїв батьків, а сам пішов з будинку та чекав поки батьки заспокояться. На вулиці пробув приблизно дві години, після чого повернувся додому. Коли повернувся, батьки вже спали. Вони з ОСОБА_16 ще грали на телефонах в ігри, після чого лягли спати. З братом того вечора сварок не було. Коли увечері лягали спати сторонніх осіб у будинку не було. 27.12.2023 року прокинувся від удару в шию, підхопився, але нікого не побачив, чув тільки як хтось вибіг з хати. Коли побачив, що у нього з шиї текла кров, побіг до кухні та гукав матір, щоб та допомогла йому перемотати шию. Схопив штани коричневого кольору, які висіли на стільці, та затулив ними шию. То були штани його брата ОСОБА_16 . Мати на той час перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тому він почав сам викликати швидку. Побачивши це, мати йому заважала, намагалась вихопити у нього з рук телефон, але він все таки викликав швидку. Під час розмови з оператором швидкої медичної допомоги повідомив, що він знаходиться вдома з матір`ю, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Мати, образившись, що він таке повідомив, вийшла з будинку. Після чого він теж вийшов з будинку. На подвір`ї, біля порогу будинку, перебував його батько та мешканець їхнього села ОСОБА_18 , прізвище його не знає. Коли він спитав у батька про те, хто його вдарив ножем, останній відповів, що не знає, так як перебував на дворі. Потім повернувся до будинку та ліг на ліжко, де чекав швидку медичну допомогу. Згодом до будинку повернулась мати, яка в руках тримала ніж з синьою ручкою та спитала, що робити з ножем, яким його вдарив ОСОБА_19 , на що він сказав, що йому байдуже. Працівники швидкої медичної допомоги, по приїзду, надали йому першу медичну допомогу та завезли до лікарні. По дорозі до лікарні працівники швидкої медичної допомоги зателефонували до поліції та повідомили про те, що сталося. В лікарні його прооперували. Він знаходився на стаціонарному лікуванні приблизно три тижня. Після того, як потрапив до лікарні, в село більше не повертався. Зараз проживає в м. Миколаїв. Після даного поранення відчуває біль на місці швів. Лікарі його попереджали, що шрам буде боліти поки не загоїться. Після поранення він з братом не спілкувався, бо не було такої можливості. Зла на брата ОСОБА_3 не тримає та вважає, що у всьому винні батьки, які своєю поведінкою так вплинули на брата. Додав, що мати перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неодноразово наносила удари ножем батькові під час їхніх сварок, а також брату Нікіті, який вже тривалий час з батьками не проживає. Бажає щоб брата ОСОБА_3 суворо не карали та відпустили на свободу.

З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є її рідними синами, з якими вона, разом з співмешканцем ОСОБА_9 , проживають в АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 проживає з ними з кінця весни 2023 року, до цього часу він мешкав у м. Миколаєві, де працював. Менший син ОСОБА_3 від народження постійно мешкає в родині, інколи його до себе забирав ОСОБА_6 , купував йому одяг до школи, відносини між ними були дружні. Її старший син - ОСОБА_6 та середній син - ОСОБА_11 деякий час перебували в інтернаті. Середній син ОСОБА_11 на даний час проживає у м. Новий Буг, бо він там навчається і працює. Між нею та старшим сином ОСОБА_6 часто відбувалися сварки, на підставі того, що вона веде неправильний спосіб життя, а саме, вживає спиртні напої. З меншим сином ОСОБА_3 відносини добрі. ОСОБА_6 часто сварився з ОСОБА_3 через те, що останній не хотів ходити до школи, бо його там ображали інші учні, а ОСОБА_13 йому говорив, що треба вчитися та заставляв ходити до школи. Між нею та співмешканцем ОСОБА_9 часто відбувались сварки. Коли ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння, ображав дітей та її, вона завжди заступалась за дітей. Між нею та ОСОБА_9 виникали бійки. У 2021 році ОСОБА_9 їй зламав щелепу, вона потрапила до лікарні. Зламав їй руку, коли ОСОБА_16 був ще маленький, бив її часто по ногах. Були випадки, коли вона наносила удари ножем співмешканцю ОСОБА_9 . Всі ці події бачив ОСОБА_3 . ОСОБА_6 говорив, щоб вона покинула співмешканця ОСОБА_9 , а менший син ОСОБА_3 завжди захищав батька, бо йому було шкода останнього. Під час сварок між нею, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , її менший син ОСОБА_3 завжди намагався завадити цим сваркам та бійкам. 26.12.2023 року вона та її співмешканець ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння, на підставі чого у них з старшим сином ОСОБА_6 виникла сварка. ОСОБА_13 сварив їх за те, що вони вживають спиртні напої. Під час сварки з ОСОБА_13 , останній облив її та ОСОБА_9 холодною водою. Її менший син ОСОБА_19 та старший син ОСОБА_20 того вечора між собою не сварились, спілкувались нормально. У будинку нікого стороннього того вечора не було. 27.12.2023 року вона прокинулась від того, що почула сильний стук дверей, та побачила як її менший син ОСОБА_19 вибіг у футболці та шортах на вулицю, після чого почула, як її гукав ОСОБА_20 , кричав, що він помирає. На той момент, як ОСОБА_16 вибіг на вулицю в будинку спав її співмешканець ОСОБА_9 . Коли вона забігла в кімнату, де знаходився ОСОБА_6 , побачила, що останній тримає руки на шиї і в нього на руках кров, після чого вона схопила зі стільця штани, які належали ОСОБА_17 та перев`язала шию ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 почав викликати швидку медичну допомогу, на що вона йому сказала, що працівники швидкої повідомлять про це поліцію та ОСОБА_16 заарештують. Коли ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу, вона побігла шукати ОСОБА_3 . Позаду хати знайшла ніж, ручка якого була синього кольору, на кінчику ножа була кров. Повернулась з ножем до будинку та повідомила ОСОБА_6 про те, що можливо цим ножем ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження та запитала у ОСОБА_13 що робити з ножем, на що він відповів, що йому байдуже. Тоді вона вибігла з хати викинула ніж в траву та побігла шукати ОСОБА_16 . Поки шукала ОСОБА_16 , за ОСОБА_13 приїхала швидка медична допомога та забрали останнього до лікарні. Коли зустріла ОСОБА_21 , останній розповів, що до нього прибігав ОСОБА_16 та попросив одяг, він дав ОСОБА_16 дві пари носків, одні теплі, одні тонкі, джинсові штани, светр, шапку, куртку та кросівки. Після того, як ОСОБА_16 одягнувся, пішов в сторону дороги. Але вона ОСОБА_16 не знайшла. Коли працівники поліції приїхали до їхнього будинку, вона показала місце, де викинула ніж, який працівники поліції вилучили. Вважає, що у ОСОБА_16 є образа на ОСОБА_13 за те, що останній розбив йому мобільний телефон. Також повідомила, що з 20.12.2023 року ОСОБА_16 ходив постійно мовчазний, говорив, що йому набридли сварки і те що вона з його батьком вживають спиртні напої. В школі у ОСОБА_16 були проблеми, діти над ним постійно насміхались. Вважає, що є її вина в тому, що сталося. ОСОБА_16 з 8 класу вступив до Софіївського ліцею, так як у с. Новомиколаївка залишилась тільки початкова школа. В школі ОСОБА_16 навчався добре до нового року. У Софіївському ліцеї був хлопець, який його постійно ображав, а коли ОСОБА_16 дав йому здачі, вони з тим хлопцем почали товаришувати. Повідомила, що раніше її неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що він протягом шести місяців проживає в м. Новий Буг у свого товариша, так як навчається у ОСОБА_22 аграрному коледжі на контрактній основі та працює. За навчання платить сам, батьки не допомагають йому фінансово, так як він у них не просить грошей, заробляє на навчання самостійно. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На той момент, коли проживав з батьками, відносини з братами були добрі. З матір`ю інколи у них виникали сварки на підставі того, що останні зловживали спиртними напоями. Часто між членами родини виникали сварки. ОСОБА_20 та ОСОБА_19 між собою нормально спілкувались, добре один до одного ставились. Причину, чому ОСОБА_19 наніс ножове поранення ОСОБА_23 , не знає. Зранку 27.12.2023 року йому зателефонував його брат - ОСОБА_6 та повідомив, що йому заподіяні тілесні ушкодження, а саме порізана шия, чому він спочатку не повірив. Того ж дня йому зателефонував товариш та повідомив, що його брат ОСОБА_20 перебуває в лікарні і він пішов до ОСОБА_13 в лікарню, але його до брата не пустили, так як той був після операції. Наступного дня він пішов до лікарні, та ОСОБА_13 йому повідомив про те, що їхній брат ОСОБА_19 наніс ОСОБА_13 удар ножем в шию. Чому він так зробив ОСОБА_13 не знає, сказав, що все було добре. Про дану подію знає зі слів ОСОБА_24 , який повідомив йому, що прокинувся вранці від болю, побачив, як ОСОБА_16 тікав. Після чого викликав швидку медичну допомогу та останнього забрали до лікарні. ОСОБА_13 говорив, що відносини між ним та ОСОБА_16 були нормальні. Додав, що ОСОБА_16 за характером спокійний. Інколи ОСОБА_13 сварив його та ОСОБА_16 за те, що вони не допомагають по господарству, змушував їх працювати. Коли спілкувався з ОСОБА_15 в поліції, останній говорив, що ОСОБА_20 його часто бив. Особисто він не був свідком того, щоб ОСОБА_13 ображав чи бив ОСОБА_16 . У його присутності батьки часто сварились з ОСОБА_13 . Свою маму він поважає, завжди слухає, що вона говорить.

З показань свідка ОСОБА_25 вбачається, що 27.12.2023 року приблизно о 10:00 год він прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 , приніс йому гроші за роботу, яку ОСОБА_9 виконував у нього вдома напередодні. Під час розмови з ОСОБА_9 з будинку вибіг ОСОБА_6 , у якого була перемотана шарфом шия, та останній був у збудженому стані та сказав ОСОБА_9 , що зараз поїде до м. Миколаєва, а коли повернеться, то буде розбиратися з ним та своїм братом ОСОБА_3 . Тілесні ушкодження на ОСОБА_6 не бачив, ніяких суперечок не чув. Запитав у ОСОБА_6 чи все гаразд, на що останній відповів, що все гаразд. Про стосунки в сім`ї ОСОБА_9 не знає.

З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що він мешкає у с. Новомиколаївка, живе поряд з ОСОБА_9 , ходять один до одного через город. ОСОБА_3 прийшов до нього додому приблизно 27.12.2023 року о 8:30-9:00 год, при цьому стан його був знервований, одягнутий був не по погоді, у футболці та шортах, взуття на ньому не було. Попросив у нього одяг. Він дав ОСОБА_3 шкарпетки чорного кольору, сині джинсові штани, светр синій з білим, кросівки білі з синім, темну шапку та темну куртку. Після чого пішов поратись по господарству. ОСОБА_3 у нього вдома був приблизно хвилин двадцять, після чого пішов, куди саме, не сказав. Через хвилин двадцять після того, як ОСОБА_3 пішов, до нього прийшла мати ОСОБА_3 , яка шукала останнього, та розповіла про те, що сталось у них вдома. Також додав, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 іноді між собою сварились. Стосунки в сім`ї нормальні, спиртними напоями не зловживають, сварок у сім`ї не було, іноді мати могла дітей полаяти.

В судовому засіданні була допитана законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , яка повідомила, що обіймає посаду начальника служби в справах дітей Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 перебуває у них на обліку, як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини. ОСОБА_26 знаходиться в полі зору служби не один рік. Неодноразово вона особисто відвідувала цю сім`ю та мати притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, після чого ОСОБА_10 виправлялась на деякий час. Неповнолітнього обвинуваченого може охарактеризувати як самостійну, трохи запальну дитину, яка вважає, що свої проблеми він повинен вирішувати самостійно. Така його поведінка є наслідком неналежного виховання батьками та негативного їх прикладу. На думку законного представника, неповнолітній може виправитись, оскільки вчинене ним не є його типовою поведінкою.

Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому зсіданні.

Так, з рапорту помічника чергового ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 28.12.2023 року вбачається, що 27.12.2023 року о 14:51 год до реанімаційного відділення Новобузької багатопрофільної лікарні з діагнозом: колото-різана рана шиї з пошкодженням яремної вени, доставлено мешканця с. Новомиколаївка, непрацюючого ОСОБА_28 , 2003 року народження. Тілесні ушкодження отримав 27.12.2023 року близько 09:00 год за місцем свого мешкання в АДРЕСА_2 , від свого брата, неповнолітнього ОСОБА_29 , 2008 року народження, який на ґрунті неприязних відносин наніс один удар кухонним ножем в область шиї ОСОБА_28 та втік з місця події. Вжито заходи щодо розшуку неповнолітнього ОСОБА_3 (а.п.124 т.1).

На підставі повідомлення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» 27.12.2023 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України за № 0000644 (а.п.125 т.1).

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), складеного начальником СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майором поліції ОСОБА_30 від 27.12.2023 року, вбачається, що ОСОБА_6 заявив про те, що 27.12.2023 року близько 09:30 год 10:00 год за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті будинку невідома особа, ймовірно брат ОСОБА_19 , намагаючись вбити, завдав удару ножем в область шиї (а.п. 126-127 т.1).

З заяви ОСОБА_10 від 27.12.2023 видно, що остання надала добровільну згоду на проведення огляду її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 128 т. 1).

З протоколу огляду місця події від 27.12.2023 та фототаблиці до протоколу огляду місця події від 27.12.2023, проведеного старшим слідчим ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_31 , на підставі заяви ОСОБА_10 від 27.12.2023, за участю власника приміщення ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 проведено огляд домоволодіння, де в спільній кімнаті ОСОБА_24 та ОСОБА_3 , в коробці з речами виявлено шорти червоного кольору, розміру «М», на задній частині яких у верхній області маються сліди речовини бурого кольору, схожої на кров. На передній частині у нижній області маються сліди аналогічної речовини. На ліжку даної кімнати виявлено спортивні штани кольору хакі, на яких маються плями речовини, схожої на кров. На ліжку мається матрац, на якому в куті у верхній лівій частині, де розміщена подушка, маються сліди речовини, схожої на кров. В ході огляду місця події виявлено та вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області: шорти червоні, розмір «М»; штани спортивні кольору хакі; два змиви зі слідів речовини бурого кольору на матраці (а.п. 129-161 т.1).

З ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/2220/23 від 28.12.2023 року вбачається, що старшому слідчому СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_31 надано дозвіл на проведення огляду місця події 27.12.2023 року в період часу з 16:13 год по 17:02 год, що полягає у примусовому проникненні на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та вилучення: шортів червоного кольору розміру «М», зі слідами речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров; штанів спортивних, кольору хакі, зі слідами речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров; змивів зі слідів речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, що малися на матраці, розташованому на ліжку, в рамках кримінального провадження № 0000644 від 27.12.2023 року (а.п.162-163 т.1).

З заяви ОСОБА_10 від 27.12.2023 року вбачається, що остання добровільно видала ніж, який сховала на вулиці 27.12.2023 року, а саме, у балці неподалік від АДРЕСА_1 (а.п.167 т.1).

З протоколу огляду предмету від 27.12.2023 року та фототаблиці до протоколу огляду місця події від 27.12.2023 року проведеного старшим слідчим ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_31 , на підставі заяви ОСОБА_10 від 27.12.2023 року, за участю власника ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , вбачається, що під час огляду ножа, який знаходиться на земельному покритті, що вкрите травою, серед насаджень дерев у балці неподалік АДРЕСА_1 , виявлено на кінці леза ножа забруднення невідомою речовиною. Даний ніж вилучено до ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.168-174 т.1).

З заяви ОСОБА_3 від 29.12.2023 року вбачається, що останній не заперечував щодо проведення слідчого експерименту за його участю в рамках кримінального провадження № 0000644, без участі його законного представника ОСОБА_7 (а.п.190 т.1).

З заяви ОСОБА_10 від 29.12.2023 року вбачається, що остання дозволяє працівникам поліції провести за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 (а.п.191 т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 29.12.2023 року та відеозапису даного слідчого експерименту від 29.12.2023 року, який переглянутий в судовому засіданні, проведеного старшим слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_31 29.12.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_34 , статиста ОСОБА_35 , вбачається як підозрюваний ОСОБА_3 розповів та показав, яким саме чином 27.12.2023 року він, перебуваючи в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у їхній з ОСОБА_6 спільній кімнаті, наніс ОСОБА_6 один удар лезом ножа в область шиї. Після чого показав місце, де він викинув ніж коли вибіг з будинку (а.п. 192- 200 т.1).

З заяви ОСОБА_10 від 11.01.2024 року вбачається, що остання дозволяє провести слідчий експеримент за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.201 т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2024 року та відеозапису даного слідчого експерименту від 11.01.2024 року, який переглянутий в судовому засіданні, проведеного старшим слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_31 11.01.2024 року за участю свідка ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_36 , вбачається як свідок ОСОБА_10 розповіла про те, як вранці 27.12.2023 року вона прокинулась від крику свого сина ОСОБА_6 , після чого помітила, як з дитячої кімнати на вулицю вибіг її син ОСОБА_3 потім з даної кімнати вийшов її син ОСОБА_6 , при цьому тримався обома руками за шию, його руки були забруднені в кров. Після чого вона взяла штани, які були на стільці та замотала ними шию ОСОБА_13 . Потім вона вийшла з будинку, щоб розшукати свого сина ОСОБА_3 . На стежці за будинком вона знайшла ніж кухонний, взяла його та принесла в будинок, де показала ОСОБА_6 та запитала, що робити з ножем, на що останній відповів, що йому все одно, сказав, що може викинути цей ніж. Після цього вона, тримаючи ніж в руці, пішла до балки, що неподалік від вул. Рибака, де біля стежки серед насаджень дерев, викинула даний ніж, а потім пішла шукати ОСОБА_3 (а.п.202-209 т.1).

З заяви ОСОБА_10 від 11.01.2024 року вбачається, що остання дозволяє провести слідчий експеримент за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.210 т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2024 року та відеозапису даного слідчого експерименту від 11.01.2024 року, який переглянутий в судовому засіданні, проведеного старшим слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_31 11.01.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_36 , вбачається як потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщені будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розповів, що у нього місяць тому з братом ОСОБА_3 виник конфлікт через пошкодження мобільного телефону, після чого вони з братом ОСОБА_3 примирились. 26.12.2023 року увечері разом з братом лягли спати. 27.12.2023 року зранку він прокинувся через те, що відчув один удар гострим предметом (ножем) в область шиї та почув, що хтось вибіг з кімнати. Після чого, він, тримаючись руками за шию вийшов у кухню, де була його мати ОСОБА_10 , яка перемотала йому шию штанами. Після чого ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу. ОСОБА_10 вийшла з будинку та приблизно через 3-6 хвилин повернулася з ножем у руці та запитала, що робити з даним ножем, на що ОСОБА_6 відповів, що завгодно. Після чого ОСОБА_10 пішла з будинку. Вийшовши на подвір`я ОСОБА_6 побачив біля будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_3 він не бачив. Запитавши у ОСОБА_9 хто спричинив йому тілесне ушкодження, той відповів, що не знає. Після чого приїхала швидка медична допомога та забрали його до лікарні (а.п.211-218 т.1).

На підставі постанов прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури в Миколаївській області ОСОБА_4 про отримання зразків для порівняльного дослідження від 27.12.2023 року та протоколів відібрання зразків експертного дослідження, відібрано зразки букального епітелію ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , відібрано зразки крові, зразки букального епітелію ОСОБА_6 , відібрано зразки крові, зразки букального епітелію, змиви піднігтьового вмісту з правої руки та лівої руки у ОСОБА_3 для подальшого дослідження при проведенні експертиз (а.п.225-238 т.1).

Згідно висновку експерта № 57 від 26.01.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення судово-медичної експертизи від 18.01.2024 року, 1.(1,2,3). У ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення бокової поверхні шиї справа з пошкодженням яремної вени. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від однієї дії будь-яким колючо-ріжучим предметом, не виключно клинком ножа. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. 2.(4). Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього виключається. 3.(5). При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернений передньою або задньою стороною тіла до нападника (нападників) (а.п.243-245, 246-249 т.1).

Згідно висновку експерта № 2-і від 09.01.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення судової імунологічної експертизи від 31.12.2023 року, 3.1. Кров ОСОБА_3 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0 (а.п. 250-251 т.1, а.п.1-3 т.2).

Згідно висновку експерта № 1-і від 05.01.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення судової імунологічної експертизи від 31.12.2023 року, 3.1. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0 (а.п. 4-5, 6-8 т.2).

Згідно висновку експерта № 3-і від 15.01.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення судової імунологічної експертизи від 31.12.2023 року, 3.1. Кров ОСОБА_37 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. 3.2. Кров ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. 3.3. На двох аплікаторах зі змивами, представленими на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Висловитися категорично про групову належність крові на підставі виявлення одного антигену Н, не представляється можливим. Однак результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі від ОСОБА_37 і ОСОБА_3 (а.п. 11-12, 14-16 т.2).

Згідно висновку експерта № 2/Ц від 12.01.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення судово-медичної експертизи речових доказів від 31.12.2023 року, 3.1. Кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. 3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. 3.3. На шортах червоного кольору (об.1-3) та на штанах спортивних кольору хакі (об.4-16) знайдено кров людини та без`ядерні епітеліальні клітини, статеву приналежність яких визначити не вдалося через відсутність ядер в препаратах. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди крові на шортах червоного кольору (об.1-3) та на штанах спортивних кольору хакі могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься виявлений антигени Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 і підозрюваного ОСОБА_3 (а.п. 17-18, 19-25 т.2).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 29 від 09.02.2024 року, складеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_31 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 11.01.2024 року, 1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав та не страждає на даний час на будь-який психічний розлад. 2) Він міг у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3) ОСОБА_3 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. 4) ОСОБА_3 егоцентричний, образливий, ригідний. Для нього характерні прояви імпульсивності та дратівливості. Водночас підвищеного рівня агресивності та жорсткості, які можуть суттєво впливати на його поведінку, не виявлено. Він проявляє терпіння і стриманість в умовах, що провокують конфліктну поведінку. У підекспертного виявлена акцентуація характеру за змішаним типом (з вказівкою на формування розладу особливості за нестійким типом). Виявлена помірно виражена реакція емансипації, помірно виражена конформність. Він може обирати, в яких ситуаціях слід тримати себе в соціально-сприятливих межах, а коли потрібно дати волю й негативним, деструктивним тенденціям. Рівень його вольового контролю достатній для регуляції своїх ефективних потреб. 5) В процесі своєї когнітивної діяльності ОСОБА_3 не виявляє будь-яких нестандартних особливостей, які можуть перешкоджати його здатності давати адекватні свідчення. З урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку він може правильно сприймати обставини, що мають значення за кримінальним провадженням, і давати про них відповідні показання. 6) ОСОБА_3 має відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання соціальну-педагогічну занедбаність, що проявляється у нерозвиненості, неосвіченості, відставанні його розвитку від власних можливостей, що обумовлено негативним впливом середовища, помилками у вихованні та навчанні (а.п. 29-31, 32-43 т.2).

Дані докази по кримінальному провадженню, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного кримінального правопорушення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , достовірність яких останній не заперечував.

Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо потерпілого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з частиною 1 статті 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі (ч.2 ст.15 КК України)

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив, що поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про наявність в нього умислу на вбивство потерпілого, але смерть останнього не настала з причин, що не залежали від обвинуваченого, а тому ОСОБА_3 повинен нести відповідальність за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, у якого відсутній життєвий досвід, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин черезненалежні умови виховання та антисоціальну спрямованість поведінки батьків.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив особливо тяжкий злочин.

Суд також враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, вік.

В судовому засіданні надані копії матеріалів ЕО № 191 від 21.01.2017 , ЕО № 3482 від 08.12.2019, ЕО № 3484 від 08.12.2019, ЕО № 2842 від 27.09.2019, ЕО № 2844 від 27.09.2020, ЕО № 334 від 07.02.2021, ЕО №6160 від 18.12.2021, ЕО № 1380 від 28.03.2023, ЕО № 148 від 08.04.2023, ЕО № 2446 від 31.05.2023, ЕО № 3362 від 19.0.2023 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області зі змісту яких вбачаються систематичні конфліктні ситуації та застосування різного виду насильства на грунті вживання алкогольних напоїв між членами родини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , результатами яких були притягнення батьків до адміністративної відповідальності( а.с.58-169 т.2).

З характеристики, наданої директором Софіївського ліцею Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_38 від 02.01.2024 року видно, що ОСОБА_3 на даний момент проживає у с. Новомиколаївка, Софіївської сільської ради, Баштанського району, Миколаївської області, навчається у Софіївському ліцеї з 01.09.2022 року. Правил поведінки дотримується не завжди, має порушення дисципліни, часто запізнюється на уроки. У виховних заходах ліцею участі не приймає. Зауваження вчителя вислуховує, але реагує на них агресивно. Виникали конфліктні ситуації із вчителем по підвозу через порушення поведінки та вмикання музики з нецензурною лексикою. З однокласниками спілкується лише за необхідності. Друзів серед однокласників немає, часто при спілкуванні виникають конфліктні ситуації (словесні образи, сварки). Більшість вільного часу ОСОБА_16 проводить в Інтернет-мережі. Зовнішній вигляд охайний. Забезпечений всім необхідним для навчання (зошити, шкільне приладдя). Батьки час від часу цікавляться навчанням сина, але впливу на нього не мають. Брали участь у батьківських зборах, на телефонні дзвінки класного керівника відповідають не завжди, мотивуючи відсутністю зв`язку (а.п.47 т.2).

З характеристики наданої старостою Новомиколаївського старостинського округу ОСОБА_39 від 27.12.2023 року видно, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо. Навчається в Софіївській гімназії. Проживає в сім`ї, де батьки схильні до вживання спиртних напоїв. Може проявляти агресію до однолітків, батьків. Замкнутий, відлюдькуватий. Скарги на його поведінку в громадських місцях до старостату не надходили (а.п. 59 т.2).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

У керівних принципах ООН для попередження злочинності серед неповнолітніх (Ер-Ріядські керівні принципи) від 14.12.1990 р. зазначено, що попередження злочинності серед неповнолітніх є найважливішим аспектом попередження злочинності у суспільстві. Беручи участь у законній, соціально корисній діяльності та виробляючи гуманістичний погляд на суспільство та життя, молодь може бути вихована на принципах, які не допускають злочинну діяльність.

Згідно п. 23.2. Рекомендацій CM/Rec (2008) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу необхідно надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Рекомендації № R (2008) 11 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи «Про Європейські правила по відношенню до неповнолітніх правопорушників, засуджених до покарань та заходів кримінально-правового характеру»: «на всіх стадіях кримінального судочинства необхідно застосовувати широкий спектр альтернативних покарань і заходів, які відповідають різним етапам розвитку неповнолітніх. Пріоритетними мають бути покарання і заходи, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню шкоди, заподіяної злочином, який вчинив неповнолітній» (правила 23.1, 23.2).

У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 визначено, що «заходи впливу завжди повинні бути порівнянні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства»; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу» (п. «а», «b», «с» правила 17.1).

Призначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, у якого відсутній життєвий досвід, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин через неналежні умови виховання та антисоціальну спрямованість поведінки батьків, а також бере до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Окрім того, неповнолітній навчається, посередньо характеризується за місцем проживання, навчання, а також під час перебування в СІЗО, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у нарколога, психіатра не перебуває, на профілактичному обліку ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області не перебуває, при цьому перебуває на обліку в службі в справах дітей Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Також, суд звертає увагу на обставини кримінального провадження, а саме вчинення незакінченого замаху на умисне вбивство та відсутність будь-яких майнових чи немайнових претензій з боку потерпілого, який пробачив обвинуваченого та просив не позбавляти волі останнього.

Зазначені обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про особу неповнолітнього, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Отже, наявні підстави для призначення покарання з урахуванням вимог ч.1 ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.115 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, яке за своїм видом і розміром буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому таке покарання буде відповідати вимогам статей 50, 65 КК України.

Крім того, у висновку органу пробації, від 04.07.2024 року зазначено, що, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, те, що неповнолітній має плани на майбутнє, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі.

Органом пробації виявлені криміногенні фактори, які можуть призвести до вчинення повторних правопорушень у майбутньому, лише брак навичок управління власними емоціями та можливість вживання наркотичних речовин.

Разом з тим виявлена мотивація неповнолітнього до змін і самовдосконалення та його готовність брати участь у послугах, програмах і заходах із втручання.

Така позиція неповнолітнього була також ним висловлена в ході судового розгляду під час його допиту.

Звіди, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та обставини його вчинення, особу винного та його вік, негативні умови його життя та виховання, рівень розвитку неповнолітнього та інші встановлені і перелічені обставини справи, а також психологічні особливості неповнолітнього, що вбачаються з висновку судово-психіатричної експертизи, зміст досудової доповіді органу пробації від 04.07.2024 року, і позицію державного обвинувачення, потерпілого й законного представника неповнолітнього обвинуваченого щодо можливості його виправлення без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, у відповідності до ст.75,104 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст.76 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, у зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання, а тому він підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно на підставі ст.377 КПК України.

Арешт накладений за ухвалами слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.12.2023 року у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном, а саме на шорти червоного кольору розміру «М»; штани спортивні кольору хакі; змиви зі слідів речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, що малися на матраці, розташованому на ліжку, ніж кухонний з ручкою синього кольору, підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлявся.

В кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до приписів п. 4 ч. 9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-371, 373-374, 532, 485, 487, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 15, частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання, з застосуванням частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статтей 75,104 Кримінального кодексу звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктами 2, 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою засудженому ОСОБА_3 скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_3 під вартою з 29.12.2023 року по 10.07.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт накладений за ухвалами слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.12.2023 у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном, а саме на шорти червоного кольору розміру «М»; штани спортивні кольору хакі; змиви зі слідів речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, що малися на матраці, розташованому на ліжку, ніж кухонний з ручкою синього кольору, скасувати.

Речові докази: шорти червоного кольору розміру «М»; штани спортивні кольору хакі; змиви зі слідів речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, що малися на матраці, розташованому на ліжку, ніж, який 27.12.2023 року добровільно видала ОСОБА_10 ; зразки букального епітелію ОСОБА_10 ; зразки букального епітелію ОСОБА_9 ; зразки букального епітелію ОСОБА_6 ; зразок крові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зразок крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; змиви піднігтьового вмісту з правої руки та лівої руки ОСОБА_3 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, знищити. Медичну карту стаціонарного хворого № 5052/1553/1 від 27.12.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вилучена 17.01.2024 року повернути до КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня».

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1