печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, за підозрою ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 358 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та за попередньою змовою з ОСОБА_9 вчинив пособництво у зловживанні службовим становищем голови Білогородської сільської ради ОСОБА_7 у період з жовтня 2020 року по листопад 2021 року, який використовуючи своє службове становище голови Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, усупереч інтересам служби, у порушення вимог ст. ст. 20, 22, 55, 56, 57, 79, 83, 122, 180 та 207 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. ст. 44, 57 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), ст. ст. 17, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відчужив на користь третьої особи - ОСОБА_10 земельну ділянку, яка належать до території зелених насаджень загального користування, території лісопарку, площею 0,20 га, вартість якої становила 748 938 (сімсот сорок вісім тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн, чим заподіяно тяжкі наслідки державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» (код згідно з ).

Так, у жовтні 2020 року, більш точні час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне вилучення із власності державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код згідно з , земельної ділянки загальною площею 0,20 га, розташованої в с. Білогородка, шляхом прийняття завідомо неправомірних рішень Білогородською сільською радою зі зловживанням службовим становищем головою сільської ради для одержання неправомірної вигоди іншій особі, на користь якої надалі безкоштовно передано вказану ділянку.

Разом із тим, усвідомлюючи, що вчинення запланованого злочину самостійно здійснити не зможе, ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності, підібрав та залучив співучасників вчинення злочину, розподілив між ними злочинні ролі та шляхом надання безпосередніх вказівок, інструктування, координації дій співучасників здійснював керування вчиненням злочину, а також брав безпосередню участь у його скоєнні, створивши таким чином стійке об`єднання для вчинення цього кримінального правопорушення.

Основний механізм реалізації злочинного наміру ОСОБА_7 , спрямованого на відчуження земельної ділянки, яка віднесена до територій зелених насаджень загального користування, території лісопарку, лісогосподарського призначення, полягав у створенні документів, які будуть відображати, що вказана земельна ділянка віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення, та намаганні переконати депутатів цієї сільської ради, які юридично не обізнані в цих питаннях, що такі документи є правомірними та відповідають вимогам законодавства України.

У 2020 році (точну дату не встановлено, однак до 22.01.2021) за нез`ясованих обставин ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, залучив до складу організованої групи спеціаліста-землевпорядника виконавчого комітету Білогородської сільської ради ОСОБА_5 та депутата і голову постійно діючої земельної комісії цієї сільської ради ОСОБА_8 , які погодились увійти до складу організованої групи, виконувати покладені на них функції, підпорядковуватись її керівнику та брати участь у вчиненні злочинів відповідно до розробленого плану та відведених їм ролей.

Дисциплінованість учасників організованої групи підтримувалася свідомим і невідкладним виконанням вказівок ОСОБА_7 як організатора, чітким розподілом ролей між учасникам.

Залучення ОСОБА_7 для вчинення вказаного злочину як співучасників саме ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зумовлено, зокрема, тим, що вказані особи займали відповідні посади, без узгоджених дій з якими вчинення цього злочину було б неможливим.

ОСОБА_5 у 2002 році закінчив навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Землевпорядкування та кадастр» та здобув кваліфікацію спеціаліста.

У період 26-28 травня 2010 року ОСОБА_5 навчався у закладі післядипломної освіти «Центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій» при Київській облдержадміністрації і виконав передбачені програмою занять завдання з питань організації роботи землевпорядників сільських рад, отримав свідоцтво № НОМЕР_1 від 28.05.2010.

У період з 23 по 25 квітня 2014 року ОСОБА_5 прослухав курс з підвищення кваліфікації на тему «Збереження та відтворення ландшафтів і біорізноманіття зелених зон мегаполісу».

У період з 13.12.2002 до грудня 2020 року ОСОБА_5 працював спеціалістом-землевпорядником Святопетрівської (раніше - Петрівської) сільської ради Києво-Святошинського району Київської області .

ОСОБА_5 13.12.2002 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування та йому присвоєно 15 ранг 7 категорії.

12.10.2007 ОСОБА_5 присвоєно 13 ранг 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням від 13.01.2021 № 12-к Білогородський сільський голова ОСОБА_7 , реалізовуючи свої повноваження керівника виконавчого комітету сільської ради, призначив ОСОБА_5 на посаду спеціаліста ІІ категорії- землевпорядника відділу земельних відносин, комунальної власності та екології Білогородської сільської ради та поклав на нього виконання обов`язків начальника відділу земельних відносин, комунальної власності та екології Білогородської сільської ради.

Наказом № 229-к від 05.09.2022 ОСОБА_5 призначено на посаду начальника відділу земельних відносин, комунальної власності та екології Білогородської сільської ради та присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

Таким чином, ОСОБА_5 у період із січня до листопада 2021 року, тобто в період вчинення злочину, був службовою особою органу місцевого самоврядування та займав посаду спеціаліста-землевпорядника зі стажем понад 18 років, мав знання та навички роботи у сфері землеустрою.

Залучення ОСОБА_7 для вчинення вказаного злочину як співучасників саме ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зумовлено, зокрема, тим, що вказані особи займали відповідні посади, без узгоджених дій з якими вчинення цього злочину було б неможливим.

ОСОБА_5 був спеціалістом-землевпорядником Білогородської сільської ради, тобто особою, яка має спеціальні знання та навички з усіх питань у сфері земельних відносин, достовірно розумів, до категорії яких земель віднесені ті чи інші території с. Білогородки, без участі та доповіді ОСОБА_5 щодо всіх питань у сфері земельних відносин не відбувалися засідання земельної комісії та сесії сільської ради.

Стійкість організованої групи полягала у згуртованості її складу, тривалому її існуванні, адже ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були призначені на свої посади строком на 5 років, знали один одного багато років, оскільки разом працювали в Святопетрівській сільській раді з 2010 року по 2020 рік.

Усі учасники організованої групи перебували тривалий час у тісних стосунках, централізовано і неухильно підпорядковувалися вимогам ОСОБА_7 , який був керівником органу місцевого самоврядування, організовував збори учасників організованої групи з метою координації та надання подальших вказівок щодо протиправних дій, спрямованих на вчинення злочинів.

З метою створення хибного уявлення про здійснення законної роботи Білогородської сільської ради в частині реалізації її прав та обов`язків на безоплатне виділення земельних ділянок Білогородської територіальної громади, а також для забезпечення можливості позитивного прийняття рішень на засіданнях земельних комісій та сесіях щодо виділення ОСОБА_10 земельної ділянки, згідно із заздалегідь розробленим ОСОБА_7 злочинним планом, відповідно до розподілу ролей учасників організованої групи між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема:

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зорганізувались у стійке об`єднання для скоєння кримінального правопорушення (злочину) до початку його вчинення.

У період із 22.01.2021 до 12.11.2021 відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, спрямованиого на незаконне відчуження земельної ділянки, яка згідно з Генеральним планом віднесена до «території лісопарку», на користь підконтрольної фізичної особи, ОСОБА_7 у складі організованої групи із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ініційовано, організовано та проведено 6 засідань земельних комісій та 6 сесій Білогородської сільської ради.

За результатами останніх засідань земельної комісії та сесії депутатів Білогородської сільської ради всупереч вимогам законодавства України у сфері земельних відносин прийняті незаконні рішення про відчуження земельної ділянки загальною площею 0,20 га, яка згідно з Генеральним планом віднесена до «території лісопарку», на користь підконтрольної фізичної особи - ОСОБА_10 .

Так, із метою прикриття своїх злочинних дій та надання їм вигляду законності ОСОБА_7 , діючи відповідно до раніше розробленого злочинного плану, вирішив створити ряд документів, до яких мала бути внесена завідомо недостовірна інформація про те, що земельна ділянка, яка підлягала виділенню ОСОБА_10 , віднесена не до «територій лісопапку», лісогосподарського призначення, а до категорії земель сільськогосподарського призначення.

З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про наявність Генерального плану, поєднаного з детальним планом території окремих частин АДРЕСА_2 , затвердженим рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинської сільської ради Київської області від 31.08.2018 № 391, згідно з яким зазначена земельна ділянка віднесена до «територій зелених насаджень загального користування, території лісопарку», зазначали у своїх висновках та доповідях на засіданнях земельної комісії та сесії депутатів сільської ради, у протоколах засідання земельної комісії, протоколах сесії та рішенні, що вказана земельна ділянка має сільськогосподарське призначення.

Для розроблення та складання проєкту землеустрою члени організованої групи за невстановлених обставин підшукали та залучили до вчинення злочину інженера-землевпорядника - фізичну особу-підприємця ОСОБА_9 .

Згідно з висновком експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 05.07.2023 № 1638/23-41 земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0113 площею 0,2001 га, яка передана у власність ОСОБА_10 , сформована за рахунок: існуючої функціональної зони «територія зелених насаджень загального користування» та проектної функціональної зони «територія лісопарку», межі яких визначені Генеральним планом, поєднаним з детальним планом території окремих частин с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області , затвердженим рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинської сільської ради Київської області від 31.08.2018 № 391.

Так, під час складання зазначеного висновку експертами встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0113 площею 0,2001 га сформована за проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 (далі - проєкт).

У подальшому учасники організованої групи у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 згідно із заздалегідь розробленим планом, спрямованим на протиправне вилучення земельної ділянки Білогородської сільської територіальної громади всупереч вимогам земельного законодавства, у листопаді 2021 року (точну дату не встановлено, однак до 29.10.2021) за нез`ясованих обставин узгодили з ОСОБА_10 дату подання нею до Білогородської сільської ради заяви про затвердження проєкту землеустрою, розробленого інженером-землевпорядником ОСОБА_9 , щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,20 га, яка розташована в с. Білогородка, для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 достовірно знали, що земельна ділянка, яка виділялася ОСОБА_10 , вкрита густо насадженими хвойними деревами, раніше належала ДАГО «Київліс», оскільки в силу своїх обов`язків службових осіб Білогородської сільської ради були ознайомлені з документами, які відображали фактичне призначення зазначеної земельної ділянки, а також достовірно знали, що жодних рішень щодо зміни цільового призначення цієї ділянки з лісогосподарського призначення на сільськогосподарське - не приймалося.

У подальшому на підставі прийнятого земельною комісією позитивного рішення про затвердження проєкту землеустрою та передачу ОСОБА_10 у власність земельної ділянки із кадастровим номером :01:013:0113 вказане питання включено до порядку денного 16-ї сесії VIІI скликання Білогородської сільської ради 12.11.2021.

Надалі 12.11.2021 у не встановлений досудовим розслідуванням час і в нез`ясованому місці за невстановлених обставин ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне відчуження згаданої земельної ділянки, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, у складі організованої групи, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, склав та підписав як Білогородський сільський голова рішення від 12.11.2021 № 610.2/42 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,2001 га.

Згідно з висновком експерта від 01.12.2023 № 22930/23-41 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0113 загальною площею 0,2001 га, яка розташована в межах села Білогородка, станом на 28.12.2020 визначена в розмірі 748 938 гривень.

Ураховуючи викладене, порушення вимог законодавства під час прийняття рішення від 12.11.2021 № 610.2/42 службовими особами Білогородської сільської ради призвело до незаконного безоплатного набуття ОСОБА_10 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0113, а також на ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, що спричинило тяжкі наслідки державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України», код згідно з .

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що обґрунтована підозра передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

20.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Житомирської області, Попільнянського району, с. Кам`янка, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність у можливих діях ОСОБА_5 всіх зазначених ризиків, які передбачено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування ризику можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Злочин, що інкримінується ОСОБА_5 , передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказані обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його вини, та іншими нижчезазначеними доводами беззаперечно свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику і реальної можливості у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з використанням своїх міцних соціальних зв`язків.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», у якому Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування).

Тобто наявність інших обставин і тяжкість злочину дають обґрунтовані підстави вважати наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтування ризику можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Встановлено, що підозрюваний в період із 2020 року по теперішній час призначений спеціалістом-землевпорядником Білогородської сільської ради.

Залучення ОСОБА_7 для вчинення вказаного злочину як співучасника саме ОСОБА_5 зумовлено, зокрема, тим, що вказана особа займає відповідну посаду, без узгоджених дій з яким вчинення цього злочину було б неможливим.

ОСОБА_5 є спеціалістом-землевпорядником Білогородської сільської ради, тобто особою, яка має спеціальні знання та навички з усіх питань у сфері земельних відносин, достовірно розумів, до категорії яких земель віднесені ті чи інші території с. Білогородки, без участі та доповіді ОСОБА_5 щодо всіх питань у сфері земельних відносин не відбуваються засідання земельної комісії та сесії сільської ради.

Наведені факти свідчать про можливість ОСОБА_5 сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний безпосередньо має доступ до документів (зокрема протоколи земельних комісій), що викривають його та інших співучасників вчинення вказаного злочину.

Обґрунтування ризику можливості незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 на посаді спеціаліста-землевпорядника Білогородської сільської ради в період вчинення злочину він мав вплив та на даний час має вплив на посадових осіб вказаного органу місцевого самоврядування, які мали стосунок до прийняття рішення щодо вилучення зазначеної земельної ділянки.

Без рішення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не приймалося жодного рішення щодо виділення тої чи іншої земельної ділянки.

Отже, ОСОБА_5 має можливість чинити вплив на свідків із метою надання органу досудового розслідування необхідних йому показань для уникнення кримінальної відповідальності.

Обґрунтування ризику можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Невжиття заходів із покладання на ОСОБА_5 додаткових процесуальних обов`язків сприятиме його ухиленню від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, перешкоджанню проведення таким чином процесуальних дій та кримінальному провадженню в цілому, зокрема ухилятися від явки для вручення процесуальних документів, не зявлятися в судові засідання з розгляду клопотань про продовження строку досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання діям, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійсни ти дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із клопотання, наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом немає, при цьому даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 20.11.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1