137/1630/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 с-ще Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літині в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тростянець Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, засудженого 16.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 115 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, (початок строку 08.12.2014 , кінець строку: 21.10.2025 ) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 начальник Державної установи Літинська ВК 123 ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням відносно засудженого, яким просив застосувати до ОСОБА_4 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні 21.11.2024 в режимі відеоконференції представник Літинської ВК 123, ОСОБА_5 , підтримав клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 . Він аргументував свою позицію тим, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, є працевлаштованим і має заохочення. Представник зазначив, що цей засуджений отримав позитивну характеристику. У зв`язку з цим адміністрація просить застосувати до останнього ст. 81 КК України. ОСОБА_5 підкреслив, що ОСОБА_4 дотримується правил і його думка, а також думка організації, підтверджують доцільність застосування зазначеної статті

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання установи та адміністрації. Він висловив своє ставлення до скоєного, зазначивши, що щиро розкаюється в своїх діях і вибачається за них. ОСОБА_4 підкреслив, що зробив висновки для себе, усвідомлюючи помилки, які допустив. Відзначаючи своє бажання змінитися, він заявив, що у разі звільнення має чіткі плани на майбутнє планує працювати на птахофабриці і жити там, де надають гуртожиток. Крім того, засуджений надав пояснення щодо відмови від роботи на прикинці 2017 року, коли він захворів, і у нього боліло серце. Він проходив лікування протягом тижня чи двох, після чого лише відмовився від деяких можливостей.

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 , вважає, що клопотання має підстави для задоволення і просить суд його задовольнити. Він зазначив, що його підзахисний відбув необхідний строк покарання для отримання пільги та йому залишилось відбути 1 рік і 16 днів. Отримав 8 заохочень, останнє з яких у 2024 році. ОСОБА_4 усвідомлює небезпечність свого діяння та бажає змінити своє життя, повернувшись додому. Адвокат підкреслив, що за весь строк відбування покарання засуджений не був помічений у вживанні спиртовмисних речовин, наркотиків або зв`язках із злочинним світом. Характеристика засудженого свідчить про його позитивні зміни, а наявність заохочень підтверджує його прагнення до виправлення. Тому захисник підтримує клопотання адміністрації установи про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 висловився проти задоволення клопотання. Він підкреслив, що потрібно досліджувати не окремий період, а весь строк відбування покарання. Окрім того, за матеріалами справи не було надано доказів поліпшення поведінки засудженого, який відмовлявся від працевлаштування, про що свідчить його заява. Також зазначив, що засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому вважає, що клопотання не підлягає задоволенню. Прокурор також акцентував, що характеристика, подана представником установи, стосується особи засудженого ОСОБА_4 лише періоду із січня 2024 року.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 16.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області останнього засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі (а.с. 3-6).

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного йому покарання (21.10.2022).

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 від 25.10.2024 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується позитивно (а.с. 11-12). Характеристикою виданою часом раніше, а саме 10.09.2019 (а.с. 45) зазначається про те, що ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 25.10.2024 виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_9 у засудженого ОСОБА_4 за весь період перебування в установі відбування покарання наявні 8 заохочень. 2 стягненя погашені (а.с. 13).

Висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 (а.с. 14-15) комісія Літинської ВК № 123 прийшла до висновку, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення. Набрав 88 балів критеріїв виправлення засудженого при умові 65 балів.

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

До того ж згідно довідки про заробіток засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній працював лише у певні періоди (а.с. 24-25). Пояснити про зазначену обставину ні засуджений ні представник установи не змогли.

Окрім того, 22.10.2019 установою відмовлено засудженому у застосуванні до нього ст. 101 КВК України (а.с. 38), 22.11.2022 у застосуванні ст. 82 КК України (за заявою засудженого) (а.с. 37, 39), а 26.10.2022 у ст. 81 КК України (а.с. 11, 41).

При прийнятті рішення суд врахував довідку про заробіток засудженого ОСОБА_4 , яка була долучена до клопотання установи (а.с. 24). Однак суд критично ставиться до цієї довідки, оскільки вона не містить номера, дати видачі та підпису посадової особи, яка могла б завірити наведені відомості. Крім того, дана довідка суперечить інформації, наведені в матеріалах особової справи щодо доходу ОСОБА_4 за 2016 рік (а.с. 36), що, в свою чергу, ставить під сумнів обставину того, чи дійсно останній був працевлаштований протягом 2016 року.

У судовому засіданні було взято до уваги обставину, що відповідно до рапорта від 18.08.2015 (а.с. 43) ОСОБА_4 , перебуваючи в установі попереднього ув`язнення, переховував заточену металеву пластину. Згідно з письмовими поясненнями, він заявив, що використовував її для нарізання продуктів (а.с. 44). Однак під час судового засідання 21.01.2024 ОСОБА_4 повідомив, що ця пластина призначалася для ремонту камери. Суперечності в його показах негативно впливають на довіру до свідчень, а також наявність заточеної пластини в місцях позбавлення волі викликає запитання щодо безпеки та дотримання правил режиму.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зі змісту вироку (а.с. 3-6) вбачається, шо ОСОБА_4 був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину пов`язаного з позбавленням життя іншої людини, та відповідно до вироку намагався приховати скоєне. Спроба приховати злочинні дії свідчить про заперечення відповідальності та відсутність каяття, що є підставою для вжиття заходів до забезпечення безпеки суспільства.

Відповідно до практики Вінницького апеляційного суду у справі № 137/1012/21 від 08.12.2021, колегія суддів апеляційного суду в подібних правовідносинах дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_4 , як на думку суду, ініціював сумлінну поведінку та ставлення до праці лише після дати з якої можливе його звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1