Справа № 583/1591/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Охтирського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, засудженого 11.04.2024 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до двохсот годин громадських робіт,

про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,-

встановив:

Начальник Охтирського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним поданням, згідно з яким просить привести вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2024 щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024№ 3886-ІХ. В обґрунтування посилається на те, що 13.08.2024 ОСОБА_4 поставлений на облік уповноваженого органу з питань пробації. Згідно з вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, злочин ним скоєно 20.03.2024, вартість викраденого ним майна складає 2031,00 грн. Враховуючи приписи Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024№ 3886-ІХ, вищевказана обставина виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України, що і стало підставною для звернення до суду із вказаним поданням.

Представник Охтирського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області в Сумській області у судове засідання не заявився, подав заву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги за поданням підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення вимог за поданням не заперечував.

У даному випадку суд вважає, що неявка учасників не перешкоджає розгляду заяву, яку можливо розглянути за наявними матеріалами, без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено, вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2024 по справі № 583/1591/24, провадження № 1-кп/583/191/24, що набрав законної сили 13.05.2024, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому за цим законом покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Обґрунтовуючи вимоги за поданням представник органу пробації посилається на те, що на даний час засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Охтирському районному секторі №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області як особа, яка відбуває покарання за вчинене діяння.

Згідно з вимогами ч. 1, ч. 6 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приписами п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

В п.п. 169.1.1 ст.169 Податкового кодексу України вказано, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З описової частини вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2024 по справі № 583/1591/24, провадження № 1-кп/583/191/24 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, було вчинене ОСОБА_4 20.03.2024.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

Тобто, неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів, відповідно, 3028 грн. З наведеного вбачається, що крадіжка майна вартістю до 3028 грн. включно становить адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Нормами п.13 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що загальна вартість викраденого засудженим майна становить 2031,00 грн. та є меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», настає кримінальна відповідальність, беручи до уваги принцип зворотної дії закону, суд вбачає наявними підстави для задоволення вимог за поданням.

При цьому суд зауважує, що саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024№ 3886-ІХ, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 11.04.2024 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України від призначеного покарання.

Копію ухвали направити до Охтирського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1