Справа № 130/17/24
Провадження №11-кп/801/754/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора: ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 від 11.11.2023, за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Семікараковськ Ростовської області російської федерації, проживаючого в м. судимого:

10.04.2023 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на 2 роки;

26.06.2023 Олександрівським районним судом Донецької області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

18.12.2023 Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання за вироком Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2023, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Павлогорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 16.11.2023 (а.с.131-133) по день набрання вироком законної сили включно зараховано в строк покарання, де один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 5574,29 грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів - з 23.04.2024 до 21.06.2024 включно.

Вирішено долю речових доказів, -

встановив:

ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України, Олександрівського районного суду Донецької області від 26.06.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

11.11.2023 приблизно 14:00 ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області вирішив протиправно заволодіти чужим майном.

У подальшому, ОСОБА_8 в період дії воєнного стану в Україні, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та продовжений Указом Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, №451/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-ІХ, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, повторно, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де увійшовши до 3 під`їзду постукав у двері квартири АДРЕСА_2 , в якій без реєстрації проживає ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю першої групи (по зору), а власником якої є ОСОБА_11 . Після того як ОСОБА_10 відчинила двері, ОСОБА_8 представився представником Жмеринської районної військової адміністрації, пройшов на кухню квартири, де повідомив, що він діє за дорученням та встановлює осіб похилого віку для вирішення питання про надання їм гуманітарної допомоги та попросив надати відповідні підтверджуючі документи.

В подальшому, ОСОБА_10 пішла до кімнати квартири, однак з метою попередити викрадення наявних у неї грошових коштів, остання взяла з шафи гаманець білого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 90000 грн купюрами різного номіналу та 1000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.11.2023 становить 36036 грн, який заховала в халат під пахву лівої руки. В цей час ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та має вади зору, пройшов за нею у кімнату, де застосувавши до неї фізичну силу, а саме взявши її за плечі та штовхнув, від чого вона впала на підлогу кімнати на лівий бік, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого рукою вирвав з-під її халата вище вказаний гаманець із грошовими коштами в загальній сумі 126036 грн, а також з тумбочки кімнати забрав інший гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти різними купюрами в сумі 2100 грн, та з викраденим залишив приміщення вказаної квартири, тобто зник з місця вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 128136 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вирока Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 відносно ОСОБА_8 з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання за вироком Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2023, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Павлогорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у виді 10 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дня набрання вроку законної сили.

Вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі взяв до уваги, що ОСОБА_12 тричі судимий за короткий час зха аналогічні корисливі злочини, представляючись потерпілим працівником соцільних служб, що сідчить про те. Що це для обвинуваченого є способом отримання грошових коштів на життя, вчинив тяжкий злочин6 в період воєнного стану, вину визнав частково, злочин6 вчинено відносно осіб похилого віку, крім того, потерпіла ОСОБА_10 є особою з інвалідністю І групи по зору, завдану шкоду потерпілим добровільно не відшкодував, переховувався від органу досудового розслідування.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить скасувати вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 відносно ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання за вироком Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2023, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю криімнальних правопоуршень повністю зарахувати ОСОБА_8 покарання, відбуте ним частково за вироком Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Павлогорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у виді 10 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дня набрання вироку законної сили.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати відносно нього вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 та вироки Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023, Олександрівського районного суду донецької області від 26.06.2023 року. Просить також о

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора та просив її задовольнити, заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги з доповненнями прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , то колегія суддів констатує наступне.

Вироком Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 10.04.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набув законної сили 11.05.2023 року.

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 26.06.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.12.2023 вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 26.06.2023 залишено без змін, і як наслідок набрав законної сили.

Як убачається з апеляції ОСОБА_8 він просив, фактично, переглянути законність призначеного йому покарання за вироками Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023, Олександрівського районного суду Донецької області від 26.06.2023 року, що набрали законної сили, що не передбачено нормами КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора шляхом зміни вироку, з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначені покарання за оскаржуваним вироком, зокрема в частині безпідставного застосування положень ст. 71 КК України при визначені остаточного покарання, заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 було засуджено вироком Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнаний винуватим в даному кримінальному провадженні, був скоєний до ухвалення вироку 18.12.2023 Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області, при призначенні остаточного покарання, районному судом вірно було призначено покарання ОСОБА_8 за даним вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом з цим, з резолютивної частини вироку оскаржуваного вироку вбачається, що суд обрав спосіб призначення покарання, який взагалі не передбачений цією статтею, зазначивши, що остаточне покарання призначено шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання за вироком Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області від 18.12.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання , остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте суд фактично не зарахував частково відбуте покарання за попереднім вироком за період часу з 03.04.2023 року по 05.04.2023 року.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - слід залишити без задоволення, а скарга з доповненнями прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок міськрайонного суду - зміні в частині зарахування відбутого строку покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 відносно ОСОБА_8 ,- змінити в частині зарахування відбутого строку покарання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_8 частково відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, засудженим з дня отримання копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4