справа № 362/3186/24
провадження № 1-кп/362/464/24
ВИРОК

Іменем України

15.07.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 року за № 0000195 , щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мовчанівка Ружинського району Київської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, який має середню освіту, зареєстрований та проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

16 квітня 2019 року Обухівським міськрайонним судом Київської області за частиною 1 статті 187, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 12 липня 2022 року;

14 вересня 2021 року Обухівським міськрайонним судом Київської області за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;

22 лютого 2024 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

22 травня 2024 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5 .

Суд установив:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став і повторно вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 01 березня 2024 року в нічний час доби, точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітив, що на території подвір`я ніхто не перебуває, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , переліз через металевий паркан та проник на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою викрутки, яку приніс із собою, віджав металопластикове вікно, тим самим потрапивши до будинку, звідки таємно викрав майно, що належать. потерпілому ОСОБА_6 , а саме: кутову шліфувальну машинку марки «Зеніт 125/1000 МС», синього кольору, вартість якої складає 890,00 грн; електричного лобзика марки «Expert M1Q-55», синього кольору, вартість якого складає 680, 00 грн; шуруповерта марки «Dnipro-М CD 218», чорного кольору, вартість якого складає 2176,67 грн. Після чого ОСОБА_3 з викраденими речами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 3746,67 грн.

Крім того, 13 березня 2024 року близько 01:00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з парковкою, що розташована біля будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , побачив припаркований автомобіль марки ВА33103, номерний знак НОМЕР_1 червоного кольору, який належить ОСОБА_7 . У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на проникнення в вищевказаний автомобіль, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , шляхом віджиму вікна водійських дверей автомобіля, проник до салону, де за допомогою спеціальної ручки відкрив капот, звідки таємно викрав акамуляторний пристрій марки «KAINAR 100 ah 12 v», жовтого кольору, вартістю 966,30 гривень. У подальшому, ОСОБА_3 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоди на суму 966,30 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких 01 березня 2024 року в нічний час в будинку АДРЕСА_2 викрав кутову шліфувальну машинку марки, електричного лобзика синього кольору, шуруповерта, чорного кольору, а 13 березня 2024 року вночі у АДРЕСА_3 викрав з автомобіля марки ВАЗ акумулятор.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до суду не прибули, подали заяви про здійснення кримінального провадження без їх участі, повідомили , що шкода, завдана злочином, їм відшкодована, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначені покарання останньому поклалась на розсуду суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння:

1) епізод від 01 березня 2024 року як за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житловий будинок;

2) епізод від 13 березня 2024 року як за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений має середню освіту, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Ураховуючи викладене, наслідки вчиненого, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 185 КК України, а саме позбавлення волі на строк п`ять років.

Ураховуючи, що інкриміновані діяння вчинені до ухвалення попереднього вироку від 22 травня 2024 року, суд вважає, що на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року ОСОБА_3 належить призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Цивільний позов не заявлявся.

Рішення щодо долі речових доказів ухвалюється в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати належить стягнути в порядку статті 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

3. Обчислювати ОСОБА_3 строк відбування покарання з дня набрання цим вироком законної сили.

4. Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк частково відбутого покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року з 27 квітня 2024 року по день набрання цим вироком законної сили.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2650 ( дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

6. Речові докази переданий до камери схову ВП№1 Обухівського РУП (квитанція від 01 травня 2024 року № 439) слід зі слідами папілярних ліній, поміщений до паперового конверту білого кольору, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно вручити присутнім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1