Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2578/18
Провадження № 1-кп/279/138/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000094 від 30.03.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Летяче, Заліщинського району,

Тернопільської області, громадянина України, з вищою

освітою, одруженого, працюючого лікарем - хірургом КНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Коростенської районної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не

судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України за наступних обставин:

Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2961) визначено основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності.

Відповідно до ст.1 Закону №2961 особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно ст.7 цього Закону медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями. Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико- соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення му льти дисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 зі змінами та доповненнями затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317).

У відповідності до п.3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №189 від 09.04.2008 за змінами та доповненнями затверджено Порядок організації експертизи тимчасової втрати працездатності (далі - Порядок №189).

Цей Порядок визначає повноваження та роботу лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (далі - ЛКК) за результатом здійснення експертизи тимчасової непрацездатності лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та фізичної особи - підприємця, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №189 експертиза тимчасової непрацездатності - це комплексна оцінка порушень функціонального стану організму та інших причин, якими вона обумовлена, що визначають факт тимчасової втрати працездатності, установлення строку непрацездатності, визначення клінічного та трудового прогнозу відповідно до встановленого діагнозу.

Пунктами 1, 3 розділу III Порядку №189 визначено, що при лікувально- профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК.

До основних завдань ЛКК належить:

1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку;

2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності;

3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження;

6) участь у встановленому порядку у засіданнях МСЕК.

Таким чином, встановлення інвалідності, як процес медичного констатування та юридичного закріплення наявності втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист, передбачає проходження пацієнтом таких процедурних етапів:

- медичний огляд, вивчення документів ЛКК лікувального закладу;

- направлення ЛКК лікувального закладу на МСЕК;

- медичний огляд, вивчення документів МСЕК;

- прийняття МСЕК рішення про встановлення конкретної групи інвалідності.

Названі етапи є логічно послідовними та взаємодоповнюючими, а кожен із суб`єктів, який має безпосередній стосунок до їх реалізації, виконує та здійснює контроль (керує) за певною ділянкою роботи, наслідком якої є створення конкретного медичного документа (групи документів), який має юридичне значення та створює передумови для проходження наступного етапу.

У свою чергу прийняття органами МСЕК рішення про встановлення конкретної групи інвалідності є завершальним етапом констатування державою факту втрати пацієнтом здоров`я та її міри, а також наділяє пацієнта (особу з інвалідністю) рядом соціальних гарантій та пільг, визначених Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», а також іншими законодавчими та підзаконними актами.

Отже, у випадку проходження пацієнтом процедури визначення інвалідності, МСЕК як колектив лікарів (колегіальний орган), є особами, уповноваженими на виконання функцій держави в розумінні примітки до ст.369-2 КК України.

Установлено, що згідно наказу №6-с від 11.05.2016 ОСОБА_10 призначено посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради.

Відповідно до посадової інструкції заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська ЦРЛ» Коростенської районної ради, до завдань та обов`язків останнього відносяться, серед іншого, наступні:

- організація заходів з проведення експертизи лікарської тимчасової непрацездатності, в тому числі і роботи лікарсько-консультативної комісії; своєчасне направлення хворих на медико-соціальну експертизу; реабілітація інвалідів та часто і довго хворіючих осіб працездатного віку; працевлаштування осіб з частковою втратою працездатності; проведення заходів, спрямованих на зниження тимчасової втрати працездатності та інвалідності, в тому числі професійної;

- здійснювати постійний контакт з медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), організовувати облік та аналіз розходжень експертних рішень лікарської консультативної комісії та МСЕКу з обговоренням помилок, допущених в діагностиці та лікуванні хворих, експертизі непрацездатності при направленні хворих на МСЕК та інші.

Наказом №9 від 02.01.2018 «Про організацію лікарсько-трудової експертизи в КЗ «Коростенська ЦРЛ Коростенської районної ради» затверджено склад ЛКК Коростенської ЦРЛ Коростенської районної ради, відповідно до якого ОСОБА_10 є головою ЛКК.

У достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 28.03.2018 ОСОБА_12 , маючи необхідну документацію щодо отримання направлення до медико-соціальної експертної комісії (надалі за текстом МСЕК) для встановлення групи інвалідності, звернувся до ОСОБА_10 як голови ЛКК, який перебував у своєму службовому кабінеті по АДРЕСА_2 , з метою отримання відповідного направлення.

Під час спілкування з ОСОБА_12 в ОСОБА_10 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, поєднаної з вимаганням за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме, достовірно невстановлених уповноважених осіб, які входять до складу Коростенської міськміжрайонної МСЕК.

Так, під час спілкування ОСОБА_10 повідомив, що за характером займаної посади та пов`язаної з нею можливостей останній знайомий з уповноваженими особами, які входять до складу Коростенської міськміжрайонної МСЕК та має можливість вплинути на них для прийняття необхідного рішення про встановлення ОСОБА_12 групи інвалідності. При цьому ОСОБА_10 повідомив, що рішення про встановлення групи інвалідності буде прийнято виключно у випадку надання ОСОБА_12 неправомірної вигоди, конкретний розмір якої буде зазначено додатково.

Продовжуючи реалізацію власного умислу, 28.03.2018 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_10 , знаходячись поряд з будівлею лікувального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_12 , повідомив останньому, що отримати групу інвалідності він зможе лише за умови передачі неправомірної вигоди в сумі 3 тис. гри.

Не бажаючи настання негативних для себе наслідків, розуміючи, що ОСОБА_10 може використати свої службові повноваження та вжити заходи щодо впливу на прийняття МСЕК рішення про відмову у встановленні групи інвалідності, ОСОБА_12 вимушено погодився із незаконними вимогами ОСОБА_10 щодо передачі неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, 03.04.2018 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_10 , знаходячись в службовому кабінеті №15 комунального закладу «Коростенська центральна районна лікарня», отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 3 тис. грн. за вплив на прийняття рішення достовірно невстановленими уповноваженими особами, які входять до складу Коростенської міськміжрайонної МСЕК про встановлення ОСОБА_12 групи інвалідності.?

Умисні дії ОСОБА_10 , які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, кваліфіковані за ч.3 ст.369-2 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, які зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. Просив призначити ОСОБА_10 покарання в межах, встановленої у санкції статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, зазначив, що його звинувачують в тому чого він не вчиняв пояснивши, про те, що ОСОБА_12 звернувся до нього у жовтні місяці 2017 року. Його до нього привела лікар невропатолог ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_12 у 2003 році переніс хребетну травму, перелом компресійного хребця і зараз через 15 років претендує на встановлення групи інвалідності. На той час він займав посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності був головою ЛКК. Так як він був головою ЛКК, члени комісії, чи лікарі лікуючі представляли хворих, які претендують на встановлення групи інвалідності. Він був головою ОСОБА_14 , ОСОБА_13 була членом ЛКК, вона його і представила.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що вони не знайомились, він просто подивився на нього і сказав, щоби він оформлявся, збирав необхідний пакет документів і тоді буде оформлюватися. ОСОБА_12 тоді прийшов абсолютно без медичних остежень, без документів. Все це він пояснив ОСОБА_13 і вона пішла з ним, дала йому там направлення куди йому звертатися.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що часові рамки вони не встановлювали. ОСОБА_15 коли пройде обстеження, тоді вона звертається. Письмово ОСОБА_12 не звертався, письмових заяв не передбачено. В подальшому, через деякий час він з`явився, вже сам прийшов до нього без ОСОБА_13 і сказав: "допоможіть мені встановити групу інвалідності, я вам пропоную кошти". На що він отримав відповідь, щоби він йшов, тому що вони за кошти групи не продають. Він пішов далі обстежуватися. І в другий раз, коли він приходив, він ніяких документів не приносив. Він просто попросив: "Поможіть мені", на що отримав відмову. Він сказав йому, щоби він йшов проходив обстеження, лягав до лікарні, приніс заключення. Ця розмова була десь в жовтні 2017 року, точно не пам`ятає, десь через тиждень прийшов після першого разу. Він приходив до нього кілька разів. Точно не пам`ятає, але він спочатку ніби ліг в лікарню районну в хірургічне відділення, приніс виписку. На що він сказав, що цієї виписки не достатньо, чи може він привіз з м.Житомира з водолікарні виписку заключення, цей період тягнувся до березня 2018 року. Документи він представив десь у березні місяці після 10-го числа, тому що обхідний лист для проходження комісії йому було видано чи то 13 чи то 15 числа цього місяця березня 2018 року, і він з 15 березня 2018 року почав проходити обстеження на МСЕК, тому що у нього вже були виписки із районної лікарні, була виписка з водолікарні і було заключення ортопеда з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Йому ніхто не перешкоджав, він отримав обхідний лист для проходження комісії 15 числа. До того, що він йому там щось перешкоджав, не хотів направляти на МСЕК це є абсолютними вигадками, які нічим не підтверджуються. До отримання обхідного листа у нього вже були документи з хірургічного відділення районної лікарні, лікар ОСОБА_16 його лікував, була виписка з водолікарні Житомирської і було заключення Житомирського ортопеда. Ці всі обстеження він проходив за направленнями лікарів. Особисто він ніяких направлень ОСОБА_12 не давав. Направлення давала його лікуючий лікар. Обхідний лист видається в кабінеті ЛКК секретарем чи медичним реєстратором, вона записує його дані, він його бере йде до лікуючого лікаря, який його оформлює. Вся процедура складається з того, що він повинен пройти лікуючого лікаря, повинен пройти ще п`ять спеціалів: терапевта, невропатолога, хірурга, лора і окуліста. Якщо обхідний лист заповнений він його разом з лікуючим лікарем подає на комісію ЛКК, яка складається з трьох чоловік, комісія розглядає ці документи, якщо все нормально, то йому повідомляється, що все нормально, документи приймаються і відправляються на МСЕК. Документи були надані на ЛКК 26.03.2018 року, і були оформлені, а 27 числа вони вже були доставлені на МСЕК ОСОБА_17 , про що є відповідний запис. ОСОБА_12 повинен був чекати виклику на комісію, це було вже 28 березня, тоді, коли він писав на нього "кляузу".

На запитання обвинувачений суду пояснив, що строків, часових термінів, для проходження обхідного листа не має. Взагалом така процедура проходить до одного місяця (можливо хтось у відпустці, хтось у відрядженні), і це все на місці, в межах одного закладу. ОСОБА_12 представила разом з його документами і обхідним листом його лікуюча лікар ОСОБА_13 . Він сидів у коридорі, а вона представила обхідний лист і всі документи. Вони їх розглянули, викликали його і сказали, що його документи приймаються і відправляються на МСЕК, і він це знав. Чи 25 чи 26 він представив документи на ЛКК, точно не пам`ятає, 27 вони розглянули їх, відправили їх на МСЕК, а 28 документи вже були зареєстровані на МСЕК. Комісія розглядаючи пакет документів приймає рішення, приймаються такі документи чи не приймаються, відправляються на МСЕК чи ні. Якщо є недоліки повертають на дооформлення.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що засідання комісії ЛКК проходить у 17 кабінеті районної поліклініки. ОСОБА_12 був у коридорі, коли його документи представляли до розгляду. Після рішення, що його документи їдуть на МСЕК, його покликали і сказали, що його документи прийняті і будуть оформлені і відравлені до МСЕК, щоби він їхав додому, його на комісію МСЕК викличуть. Оформлені вони були 27 березня 2018 року.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що за профілем діяльності він був хірургом, був на прийомі, працював на півставки. Як спеціаліст хірург обхідний лист ОСОБА_12 підписував, він був й нього в кабінеті.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що Лікарською консультативною комісією на МСЕК відправляють документи такі як: обхідний лист і виписки з історії хвороб, якщо особа знаходилась у лікарні, і заключення обласних спеціалістів по профілю, плюс ще виписка з амбулатоної карти за останні три роки, представлена до цих документів і завірена гербовою печаткою. Якщо травма свіжа, документи відправляються на травмотологічну МСЕК, якщо хворий непрацездатний до 4-х місяців. Якщо це кардіологічна патологія, відправляються на кардіологічну МСЕК. Якщо хвороба пов`язана з проходженням служби, захисту Батьківщини, то відправляються документи до МСЕК АДРЕСА_3 . Якщо захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, докумети відправляються в Житомирську МСЕК №1. Якщо травма більше двох-трьох років, стара травма, документи відправляються за місцем проживання хворого на міжрайонну МСЕК, так як він був на той момент житель села Іскорость чи Ходачки, точно не памятає, то його документи були направлені на Коростенську МСЕК, конкретно в його випадку.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що направлення на МСЕК є формою 088, вона заповнюється і в кінці підписується головою ЛКК і двома членами ЛКК. Конкретно ОСОБА_12 підписував він ОСОБА_18 як голова ЛКК, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як члени ЛКК, крім того, ОСОБА_13 також підписувала йому обхідний лист як невропатолог, він давав заключення як хірург, ОСОБА_21 давала заключення як терапевт, ці заключення вузьких спеціалістів, а саме заключення форми 088 в кінці підписують голова та два члени ЛКК. Такі документа заносятся до Коростенської МСЕК нарочно, на Житомирську МСЕК поштою. Цей документ є юридично відповідальною документацією, вона на руки хворому не видається. Якщо ними поставлено три підписи, поставлено печатку, вони вже є юридично відповідальними за ці документи, щоби вони ніде не пропали.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що при розгляді цих документів на засіданні комісії МСЕК вони не присутні, там розглядає своя комісія МСЕК, яка складається також з трьох спеціалістів: хірурга, неврапотолога і т.д.., хоча законодовством, така можливість передбачена (виклик на засідання МСЕК).

На запитання обвинувачений суду пояснив, що в рішенні ЛКК, в направленні ЛКК, група інвалідності на яку предендує хворий не вказуються, пишеться тільки діагноз, наявність ознак інвалідності (це підкреслюється) і це відправляється у МСЕК, вони не впливають на рішення МСЕК.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що ніякої розмови з ОСОБА_12 за грошові кошти не було. Єдине, що він постійно пропонував кошти, на що він завжди отримував відмови.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що на той час міжрайонну МСЕК очолювала ОСОБА_22 ..

На запитання обвинувачений суду пояснив, щодо розмови, яка зафіксована в протоколі огляду компакт диску запису розмови, яку зафіксував ОСОБА_12 28 березня 2018 року, слів: "що він їде до неї, може завтра викличуть, 3000 тисячі" - він такого не казав, він в цьому впевнений, однак не пам`ятає, цього не було. Щодо протоколу -аудіо, -відео контролю, де зафіксовано розмову з ОСОБА_12 - розмови за кошти не було, була розмова за групу інвалідності, йому було сказано, що дана патологія, остеохандроз після травми хребта встановлюється тільки третя група, яку не він встановлює, він це знає зі свого досвіду. За гроші мови взагалі ніякої не було.

В день цієї розмови, він йому сказав, що його викличуть на комісію і йому буде встановлена група інвалідності. Чому він прийшов до нього, йому не відомо. Спочатку вони спілкувалися в 17 кабінеті (кабінет ЛКК), потім в 15 кабінеті (його кабінет), перейшли в його кабінет, тому що він його покликав на розмову в коридор, тому, вони зайшли до його кабінету. Чому він прийшов не знає. Він йому сказав, що станом на сьогодні його документи вже на МСЕКу і що він має чекати виклику на МСЕК. Привітався, бо він з ним рази три вітався.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що з ОСОБА_23 він особисто знайомий, він був голова ЛКК, вона була головою МСЕК, знайомі як лікарі. ОСОБА_12 не знав і не питав в яку конкретну МСЕК будуть направлені документи.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що для нього був шок факт виявлення у нього в кабінеті 3000 тисяч гривень, звідки вони взялися він не знає, він не знав, що там є гроші. При обшуку він себе вів спокійно, бо знав що у нього нічого не має.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що з ОСОБА_23 з приводу ОСОБА_12 не спілкувався.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що ОСОБА_12 не виказував в розмові, яку групу інвалідності він хотів би, хворий не вирішує яку групу він отримає, ці питання у компетенції МСЕК.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що ОСОБА_12 неодноразово вітався з ним коли прийшов, простягав руку, потім знову руку потиснув, потім знову і знову руку потиснув. Мову про 3000 тисячі від ОСОБА_12 не пам`ятає, як би така мова була, він би запам`ятав. ОСОБА_24 запитав що йому далі робити, на що він йому сказав, що нічого, нехай йде додому і чекає виклику на комісію. Під час цієї розмови ОСОБА_12 не був весь час в його полі зору. Він займався своїми справами, відвертався, він його весь час не міг бачити. ОСОБА_12 стояв перед комп`ютером.

На запитання обвинувачений суду пояснив, що в жовтні 2017 року ОСОБА_12 неодноразово пропонував йому кошти, казав щоби він йому допоміг, він йому дасть кошти, нащо він йому відповів, що ніяких коштів давати не треба. Потім була ще одна з ним зустріч біля МСЕКу, після того як він завіз туди документи 27.03.2018 на МСЕК, він його на вулиці перестрів і каже: "Ось у мене є 500 гривень, я вам дам 500 гривень, допоможіть мені зробити групу інвалідності". Він йому відповів: " ОСОБА_25 звідси, щоби я тебе не бачив, навіщо мені твої 500 гривень". Грошей не бачив, він словами казав.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що працює лікарем неврологом у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що до неї на прийом приходив ОСОБА_12 , пацієнт приходив у зв`язку з захворюванням, проводилось обстеження, призначалось лікування. Коли це було не пам`ятає. ОСОБА_12 скаржився на біль в хребті. Йому прописували знеболювальні, протизапальні препарати. Результати фіксувалися в журналі амбулаторного хворого. Запис вносить лікар.

На запитання свідок суду пояснила, що до комісії входять голова коміії та два члени комісії. Довжицький був головою комісії. Вона підписує документи, передивляється правильність заповнення документів.

На запитання свідок суду пояснила, що коли особа бажає оформити інвалідність, вона звертається до лікуючого лікаря, враховується перелік хвороб, пацієнт проходить огляд всіх лікарів. ЛКК передає до МСЕК весь пакет документів. Направлення підписується головою та членами комісії. Лікуючий лікар також приймає рішення про направлення документів, враховується тривалість хвороби.

На запитання свідок суду пояснила, що засідання ЛКК офрмлюється, ведеться журнал засідання. Пацієнт повідомляється в усній формі. З направленням відвідує лікарів сам пацієнт. Направлення ЛКК до МСЕК потрапляє від медичних працівників, в основному. Були такі випадки, коли лікар рекомендує направити пацієнта на МСЕК, а комісія ЛКК могла відмовити в цьому.

На запитання свідок суду пояснила, що питання про направлення документів на МСЕК приймається колегіально.

На запитання свідок суду пояснила, що існує журнал реєстрації первинних напрвлень. Чи фіксувалось направлення ОСОБА_12 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що працює лікарем травматологом у Центральній районній лікарні. Зазначив, що був лікуючий лікарем ОСОБА_12 він його два рази лікував: одного разу до травми, другий раз після травми, оскільки він лікар стаціонару. Він направлявся лікарями поліклініки на стаціонар на лікування, спочатку з остеохондрозом поперекового відділу хребта, а потім у нього була травма, десь після місяця два, після першого лікування, і він уже з травмою: компресійним переломом хребця лежав теж лікувався у стаціонарі хірургічного відділення їхньої лікарні, десь два тижні приблизно.

На запитання свідок суду пояснив, що він інвалідність не визначає, він тільки лікуючий лікар, який лікував з приводу компресійного перелому. Багато є факторів з приводу призначення інвалідності, в тому числі і ступінь компресії, і наслідки після травми. Необхідно мінімум, щоби чотири місяці пройшло, щоби визначити чи він підлягає направленню на МСЕК чи ні. Теоретично в сукупності, йому могла бути призначена третя група інвалідності на певний час, це вже комісія вирішує МСЕК обласна. Двійчі ОСОБА_12 лікувався на стаціонарному лікуванні в хірургії: перший з остеохондрозом у нього був виражений корінцевий синдром, а вдруге, після травми з компресійним переломом другого поперекового хребця. Для оформлення інвалідності треба пролікуватися. Компресійний перелом лікується два місяці, він у них перебував тільки два тижні у них на стаціонарі, а потім він очевидно перебував на амбулаторному лікуванні і вже за результатами цього амбулаторного лікування, повинні були йому рекомендувати.

На запитання свідок суду показав, що з ОСОБА_18 він знайомий, вони колеги. ОСОБА_18 був головою комісії ЛКК. В загальних рисах порядок роботи ЛКК йому відомий. На ЛКК направляються найважчі хворі, які перебувають на амбулаторному лікуванні з наслідками травм, з наслідками серйозних захворювань (гострих і хронічних). Раз в 10 днів лікарська комісія повинна продовжувати лікарняний лист, а лікар поліклініки може продовжити тільки на 10 днів, якщо це вже більше 10 днів, тоді вже хворий направляється на ЛКК. Якщо підходить термін лікування на лікарняному більше 4-х місяців, і якщо хворий не вилікувався, або в нього залишилися залишкові явища, тоді він комісійно направляється до МСЕК на Житомир або Коростень.

На запитання свідок суду пояснив, що він особисто до ЛКК, МСЕК відношення не мав. Особисто ОСОБА_12 до не направляв до ЛКК, бо ще не було підстав для направлення. У нього більше контактів з ОСОБА_12 не було, тільки два тижні стаціонарного лікування.

Для допиту свідка ОСОБА_12 безпосередньо в залі судових засідань суд здійснив усі необхідні та можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаного свідка, про що, відповідно до матеріалів кримінального провадження свідчить неодноразове надсилання повідомлень на адресу останнього, який не з`являвся на виклики, а кореспонденція поверталась з відмітками про його відсутність за адресою, куди направлялися повідомлення. При цьому, свідок був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, після чого поштова кореспонденції знову поверталась з відмітками про його відсутність за адресою перебування. Також судом було постановлено неодноразово ухвали про привід свідка, які виконані не були, оскільки ОСОБА_12 , був відсутнім за вказаним місцем проживання.

За відсутності заперечень сторони обвинувачення та за згодою сторони захисту були досліджено технічні записи допиту свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні 11.12.2019, на яких, зокрема, зафіксовані й запитання та відповіді під час перехресного допиту, що давало суду можливість не лише сприймати зміст його показань, але й спостерігати манеру його поведінки під час допиту і робити висновки для оцінки їх достовірності. Сторони кримінального провадження під час розгляду не були позбавлені можливості при дослідженні аудіозаписів та інших доказів звертати увагу суду на ті аспекти показань, які є важливими для оцінки їх достовірності.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 2 роки тому потрапив в ДТП внаслідок чого, проходив лікування в районній лікарні, спочатку на стаціонарі у хірургічному відділенні, а потім лікувався амбулаторно. Коли відчув погіршення стану здоров`я знову звернувся до лікарів. Лікуючим його лікарем був невролог ОСОБА_27 , прізвища якої він не пам`ятає. Вона збирала документи та відправила його до ОСОБА_18 на ЛКК. Останньому він вказав на те, що йому положена група, а ОСОБА_18 сказав, що «ні». При цьому останній казав, що збирай документи, однак він нічого не вирішує. Він вирішив, що за це треба дати кошти, поговорив з цього питання з дружиною, а та в свою чергу поговорила із сестрою чи кумою, яка повідомила про те, що якщо положена група, то навіщо платити гроші, та порадила звернутись в економічний відділ поліції в м.Житомирі. Він звернувся до цього відділу, написав заяву. Вказав, що суму 3000 гривень назвав йому ОСОБА_18 , як він вважав, для вирішення питання встановлення групи інвалідності. Вважав, що якщо він не дасть ОСОБА_18 кошти, той не підпише документи на МСЕК. Коли він приніс необхідний пакет документів ОСОБА_18 , той про гроші нічого не казав, повідомив, що йому мають зателефонувати. Однак, йому ніхто не зателефонував. Одного разу він приходив до місцезнаходження Коростенського МСЕК де мав зустріч з ОСОБА_18 , повідомляв останнього, що має вже 1000 гривень, однак той йому відповів щоб він прийшов як буде мати 3000 гривень, і таку суму потрібно зібрати швидко. Про дати зустрічей йому повідомляв ОСОБА_18 . Чергова зустріч у них була призначена 3.04.2018 року і перед нею він зустрівся з працівниками поліції в місцевому парку. Разом сіли до автомобіля, в якому також були присутні поняті, де йому дали куртку з камерою та гроші. Гроші при ньому не помічались, його не оглядали, а просто запитали чи має він при собі інші кошти. Надані кошти він поклав до кишені наданої йому куртки в лівий карман, після чого його повезли до місця знаходження районної лікарні.

Такі показання спростовують інформацію, яка відображена у протоколі огляду, позначення та вручення грошових коштів від 03.04.2018 року з якого слідує, що позначення та вручення коштів ОСОБА_12 проводилось в приміщенні господарської будівлі по АДРЕСА_4 .

Одночасно на запитання захисника даний свідок повідомив, що є викривачем у аналогічних справах стосовно інших фігурантів.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені, а саме:

- витяг з ЄРДР, зі змісту якого слідує, що 30 березня 2018 року було внесено відомості про те, що ОСОБА_10 , 3 квітня 2018 року близько 09.00 години, знаходячись в приміщенні службового кабінету №15 КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, отримав від ОСОБА_12 раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за видачу направлення на МСЕК медичної документації з метою поновлення групи інвалідності (т.1 а.с 124);

- заява ОСОБА_12 від 29 березня 2018 року про притягнення до кримінальної відповідальності голови ЛКК ОСОБА_10 , який вимагає з нього 3000 гривень за сприяння та підготовку відповідних документів щодо отримання ним третьої групи інвалідності (т.1 а.с.126);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 березня 2018 року, в якій ОСОБА_24 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 заступника головного лікаря Коростенської ЦРЛ, який вимагає у нього неправомірну вигоду за видачу направлення на МСЕК (т.1 а.с.127);

-згода ОСОБА_12 від 30 березня 2018 року на залучення його до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих дій (т.1 а.с. 128);

-доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України ( т.1 а.с.129);

-протокол огляду документу (компакт-диску) від 02 квітня 2018 року, в якому зафіксовано зміст записів розмов між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які були записані ОСОБА_12 28 березня 2018 року (т.1 а.с.130-133);

-постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 2 квітня 2018 року, згідно з якою визначено проведення дати слідчої дії, а також використання в ході проведення спеціального слідчого експерименту купюр номіналом по 100 (сто) гривень з відповідними серіями та номерами (т.1 а.с.134-138);

-заява ОСОБА_12 про надання дозволу на зберігання грошових коштів в розмірі 3000 (три тисячі) гривень в якості речових доказів ( т.1, а.с.139);

-протокол огляду речей та документів від 03 квітня 2018 року, яким зафіксовано пояснення ОСОБА_12 про належність йому грошових коштів в сумі 3000 гривень, які він добровільно надає для проведення слідчих та негласних слідчих дій по кримінальному провадженню , а саме купюри номінальною вартістю по 100 гривень з зазначенням їх серій та номерів (т.1 а.с.140);

-протокол огляду, позначення та вручення грошових коштів від 03 квітня 2018 року, з якого слідує про те, що в приміщенні господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_4 за участю спеціаліста ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 та свідка ОСОБА_12 було оглянуто грошові кошти в сумі 3000 гривень, а саме купюри номінальною вартістю по 100 гривень з зазначенням їх серій та номерів, тобто загальною вартістю 30 купюр, які було відкопійовано за допомогою копіювального апарату принтера ксерокса "Canon i-sensys MF3010" на 8 аркушах паперу формату А-4, після цього позначені препаратом "Промінь-1" шляхом його нанесення на кожну купюру з лицевої та зворотньої сторони ( т.1 а.с. 141-151);

-ухвала апеляційного суду Житомирської області №401/6Т від 02 квітня 2018 року якою надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_10 (т.1 а.с.152-156);

-доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.246 КПК України стосовно ОСОБА_10 , а саме: аудіо, відеоконтролю особи щодо розмов, звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування у всіх публічно доступних місцях шляхом візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження (т.1 а.с.157-158);

-протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу негласного аудіо, відеоконтролю особи від 05 квітня 2018 року, яким зафіксовано зміст розмови ОСОБА_12 та ОСОБА_10 (т.1 а.с. 159-162), додаток до потоколу;

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 03 квітня 2018 року, яким зафіксовано час передачі грошових коштів ОСОБА_24 , рух до будівлі лікарні, проведення невідкладного обшуку (т.1 а.с. 163-164);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03 квітня 2018 року з якого слідує, що 03.04.2018 року о 09 годині 10 хвилин в приміщенні кабінету №17 КЗ "Коростенська центральна районна поліклініка", розташованої за адресою: АДРЕСА_2 затримано ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України. Зі змісту даного протоколу також слідує, що під час здійснення обшуку затриманої особи будь-яких речей та документів, що мають значення речового доказу для кримінального провадження виявлено та вилучено не було. Одночасно внесено до вказаного документу зауваження ОСОБА_10 , який вказав, що вважає своє затримання незаконним (т.1 а.с.165-171);

-протокол обшуку від 03 квітня 2018 року яким зафіксовано проведення обшуку в кабінеті №15 заступника головного лікаря з ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, що за адресою : АДРЕСА_2 , під час якого на робочому столі під документами і під папкою виявлено грошові кошти в сумі 3000 гривень, які були упаковані до спецпакету №4483581. Одночасно даним протоколом зафіксовано зауваження, які надійшли від захисника про те, що на спецпакетах під № НОМЕР_1 та №4483580 було нанесено заздалегідь записи про вилучення серветок зі змивами з рук, а також на спецпакеті № НОМЕР_2 на якому ще до виявлення грошових коштів було зазначено про їх вилучення в кабінеті №17, що в подальшому було виправлено на кабінет №15 (т.1 а.с.172-178,);

-ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року, за наслідками розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведений 3 квітня 2018 року обшук у приміщенні кабінету № 15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі та документи: грошові кошти в сумі 3000 грн. купюрами номіналом по 100 грн. в кількості 30 купюр, які упаковані до спецпакету №4483581; контрольний зразок серветки, просоченої спиртовим розчином, яку упаковано до паперового конверту із відповідними пояснювальними написами; серветка медична, просочена спиртовим розчином із змивами із правої руки ОСОБА_10 , яку упаковано до спецпакету №4483584; серветка медична просочена спиртовим розчином із змивами із лівої руки ОСОБА_10 , яку упаковано до спецпакету №4483580 ( т.1 а.с.179-180);

-протокол огляду від 03 квітня 2018 року, згідно з яким при проведенні огляду вмісту кишень одягу ОСОБА_12 встановлено відсутність будь-яких грошових коштів (т.1 а.с.181-182);

-запит на надання інформації та копій документів (т.1 а.с.183-184);

-довідка Комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №40 від 03 березня 2018 року, яка свідчить про те, що ОСОБА_10 з 11 травня 2016 року працює на посаді головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності . У період з 01.03.2018 року по теперешній час ( тобто станом на день складання довідки 03.03.2018 року) на листку тимчасової непрацездатності та у відпустці не перебував, від виконання своїх посадових обов`язків не відсторонювався (т.1 а.с. 185);

-довідка комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №41 від 03 березня 2018 року щодо складу ЛКК по закладу, головою якої вказано ОСОБА_10 (т.1 а.с.186-187);

-наказ комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" №9 від 02 січня 2018 року"Про організацію лікарсько-трудової експертизи в КЗ "Коростенська ЦРЛ Коростенської районної ради" яким затверджено склад ЛКК медичної установи та графік її роботи (т.1 а.с.);

-положення про експертизу тимчасової непрацездатності в ЛПЗ Коростенського району, затверджене головним лікарем Коростенського району ОСОБА_31 , яким визначено завдання експертизи тимчасової непрацездатності (т.1 а.с.190);

-наказ (розпорядження) №6-с від 11 травня 2016 року про прийняття на роботу по переводу з 11.05.2016 року ОСОБА_10 на посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності ( т.1 а.с. 191);

-посадова інструкція заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності якою визначено посадові обов`язки зазначеної посадової особи (т.1 а.с. 192-194);

-запит про надання інформації та документів (т.1 а.с. 195-196);

-копія медичної карти стаціонарного хворого №2712, згідно якої ОСОБА_12 був госпіталізований 15.08.2017 року о 19 годині 50 хвилин в хірургічне відділення з діагнозом при госпіталізації: забій грудної клітки, множинні садини обличчя, ЗЧМТ, струс головного мозку, клінічний перелом IV ребра ліворуч без зміщення, консолідований перелом тіла, (т.1 а.с.197);

виписний епікриз №2712, який свідчить про перебування ОСОБА_12 на лікуванні в хірургічному відділенні з 15 серпня 2017 року по 30 серпня 2017 року (т.1 а.с.198);

-копія медичної картки стаціонарного хворого №3576 та виписний епікриз №3576, з яких слідує, що ОСОБА_12 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні 27.10.2017 року по 07.11.2017 року з діагнозом: посттравматичний остеохондроз поперекового відділу хребта (т.1 а.с.199-200);

- копія медичної картки стаціонарного хворого №4188 та виписний епікриз №4188 згідно з яких ОСОБА_12 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні з 12 грудня 2017 року по 22 грудня 2017 року з діагнозом: посттравматичний остеохондроз поперекового відділу хребта (т.1а.с. 201-202);

-запит про надання документів, які направлялись до МСЕК для відновлення групи інвалідності ОСОБА_12 (т.1 а.с.203);

-копія з журналу обліку направлень, з якої слідує, направлення ОСОБА_12 надійшло 28.03.2018 року та копія даного направлення , яке датовано 27.03.2018 року (т.1 а.с. 204-205);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (т.1 а.с.206-207);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про відсторонення ОСОБА_10 від посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ "Коростенська центральна районна лікарня" Коростенської районної ради строком на два місяці (т.1 а.с. 208-209);

-висновок експерта №10/55 від 15 травня 2018 року, з ілюстративною таблицею до нього , яким встановлено, що на поверхнях банкнот в сумі 3000 (три тисячі) грн, які вилучені в ході проведення обшуку 03 квітня 2018 року у приміщення кабінету №15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради, що упаковані до спецпакету №4483581 встановлено наявність нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією жовто-зеленого кольору. На поверхні представленої на експертизу серветки, якою зроблено змив з правої руки ОСОБА_10 , яка вилучена під час проведення вказаної дії, що упакована до спецпакету №4483584 встановлено незначне нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією жовто -зеленого кольору. На поверхні представленої на експертизу серветки, якою зроблено змив з лівої руки ОСОБА_10 , яка вилучена під час проведення вищевказаної дії, що упакована до спецпакету №4483580 не виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини. Нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією зелено-жовтого кольору, виявлені на поверхнях представлених на експертизу банкнотах та серветці мають спільну родову належність (т.1 а.с.211-233);

-висновок експерта №1/3-164 від 30.05.2018 року згідно якого надані грошові кошти у національній валюті України в сумі 3000 гривень , а саме 30 банкнот номіналом по 100 гривень з зазначенням серійних номерів виготовлені з дотриманням вимог щодо виготовлення аналогічних банкнот, що знаходяться в офіційному обігу; мають на своїй поверхні додаткові маркування, які спостерігаються в ультрафіолетових променях у вигляді нашарування речовини, що флуоресціює зелено-жовтим кольором (т.1 а.с.235-240);

-копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №302087, якою підтверджує факт встановлення ОСОБА_12 з 28 березня 2018 року ІІІ - групи інвалідності до 28.03.2019 року (т.1 а.с. 242);

-постанова слідчого СУ ГУНП в Житомирські області ОСОБА_32 від 03 квітня 2018 року про визнання речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження, а саме: грошових коштів в сумі 3000 грн, контрольного зразка серветки просоченої спиртовим розчином, серветок медичних просочених спиртовим розчином зі змивами із лівої та правої рук ОСОБА_10 (т.1 а.с. 243-244);

-ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 квітня 2018 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 3000 грн, контрольний зразок серветки просоченої спиртовим розчином, а також серветки медичні просочені спиртовим розчином зі змивами із лівої та правої рук ОСОБА_10 (т.1 а.с. 245-246);

-копія диплома серії ИВ- НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_10 закінчив Тернопільський медичний інститут за спеціальністю лікувальна справа (т.1 а.с. 248-249);

довідки про те, що ОСОБА_10 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.с.238-239);

-рапорт ДОП Коростенського ВП щодо характеристики ОСОБА_10 за місцем проживання (т.2, а.с.242);

-вимога на судимість (т.2 а.с.243).

Допитавши обвинуваченого, свідків, здійснивши повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження й оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 встановлено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права за свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так, відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 9 КПК України на слідчого, прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України).

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011«…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

За змістом ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення кримінального праворушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.ст.369-2 КК України (в редакції станом на час інкримінованих подій) кримінальним правопорушенням є прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.369-2 КК України, виступає встановлений порядок службової діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.369-2 КК України, характеризується суспільно небезпечними діями у вигляді: 1) пропозиції неправомірної вигоди; 2) наданні неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за такі вигоди вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

За ст.369-2 КК України отримання неправомірної вигоди відбувається виключно за вчинення протиправного впливу, наслідком якого може бути прийняття відповідного рішення іншою особою, яка уповноважена на виконання функцій держави.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Однією із обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, є те за що особа одержує неправомірну вигоду і одержання поєднане з вимаганням.

Так, дійсно, зважаючи на обсяг повноважень визначених посадовою інструкцією заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська ЦРЛ» Коростенської районної ради та Наказу №6-с від 11.05.2016, яким ОСОБА_10 призначено посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Коростенська центральна районна лікарня» Коростенської районної ради та Наказу №9 від 02.01.2018 «Про організацію лікарсько-трудової експертизи в КЗ «Коростенська ЦРЛ Коростенської районної ради» затверджено склад ЛКК Коростенської ЦРЛ Коростенської районної ради, відповідно до якого ОСОБА_10 є головою ЛКК та в силу примітки до ст.369-2 КК України, примітки 1 ст.364 КК України ОСОБА_10 займаючи вище вказану посаду є службовою особою. Це твердження, на думку суду, стороною обвинувачення цілком доведено наданими письмовими доказами, а також не спростовується стороною захисту.

На думку суду, в судовому засіданні достовірно встановлений факт складання та підписування ОСОБА_10 направлення до медико-соціальної експертної комісії для встановлення групи інвалідності ОСОБА_12 .

Разом з цим, в суді не знайшов свого підтвердження, той факт, що ДовжицькийМ. ОСОБА_33 одержав неправомірну вигоду і таке одержання поєднане з вимаганням.

До пояснень свідка ОСОБА_12 , суд ставиться критично. Так з пояснень свідка убачається, що саме він ініціював зустрічі з ОСОБА_10 , в той час коли проводились негласні слідчі дії і саме він прийшов до останнього 03.04.2018 року, з запитаннями що йому далі робити. Крім того, ОСОБА_12 в суді пояснив, що ОСОБА_10 не вимагав у нього кошти, не казав що він зобов`язаний надати кошти, просто сказав, що це стоїть три тисячі гривень. При цьому ОСОБА_12 не казав жодного разу ОСОБА_10 , що не буде давати кошти.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_12 вважав за необхідне дати ОСОБА_10 грошові кошти за видачу направлення на МСЕК. Ініціатором таких дій був ОСОБА_12 , активність і наполегливість якого могла бути викликана власним інтересом, оскільки він мав всі підстави для встановлення групи інвалідності і саме тому ініціював відповідні питання до ЛКК, головою якої був ОСОБА_10 ..

Таким чином, така кваліфікуюча ознака як вимагання неправомірної вигоди спростована самим свідком і не підтверджується більше ніякими доказами.

За ст.369-2 КК отримання неправомірної вигоди відбувається виключно за вчинення протиправного впливу, наслідком якого може бути прийняття відповідного рішення іншою особою, яка уповноважена на виконання функцій держави.

Отримання неправомірної вигоди відбувається не для наступної передачі коштів іншій особі, яка уповноважена на виконання функцій держави, а саме за здійснення впливу на таку особу. Взаємообумовленість між двома сторонами корупції досягається до протиправного впливу.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в ОСОБА_10 є можливості, пов`язані зі службовими повноваженнями здійснювати вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, зокрема вплив на достовірно невстановлених уповноважених осіб, які входять до складу Коростенської міськміжрайонної МСЕК для прийняття рішення, суду не надано.

При цьому, факт існування звичайних відносин між ОСОБА_10 та будь з ким із членів МСЕК в розумінні ст.369-2 КК України не може бути ознакою суб`єкта зловживання впливом. Тому, суд відхиляє посилання сторони обвинувачення на наявність можливості ОСОБА_10 впливати на достовірно невстановлених уповноважених осіб, які входять до складу Коростенської міськміжрайонної МСЕК.

Факт виявлення грошових коштів був зафіксований протоколом обшуку від 03.04.2018 року. Зі змісту даного протоколу слідує, що обшук проводився в кабінеті №15 заступника головного лікаря по ЕТН КЗ "Коростенська ЦРЛ" Коростенської районної ради в період часу з 11 години 33 хвилини по 12 годину 27 хвилину. ОСОБА_10 пояснив, що речі та предмети, а також грошові кошти здобуті злочинним шляхом у вказаному приміщенні відсутні.

Під час проведення обшуку на робочому столі під документами ( під папкою ) для паперів виявлено грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами по 100 гривень в кількості 30 купюр.

Однак, з перегляду вказаної слідчої дії слідує, що ОСОБА_10 , не був обізнаний про місце знаходження грошових коштів.

Будь-яких об`єктивних відомостей ( рукописних записів), які б підтверджували заяву та показання ОСОБА_12 щодо пропозиції надати кошти не виявлено.

При цьому, під час пакування грошових коштів захисником зауважено на той факт, що спецпакет до якого клались кошти, наперед був заповнений текстом і на ньому містився навіть номер кабінету, де будуть виявлені та вилучені кошти.

Дана заява прокурором не спростована.

Затримання ОСОБА_10 відбулось в приміщенні кабінету №17 КЗ "Коростенська центральна районна поліклінника" 03.04.2018 року об 9 годині 10 хвилин, до проведення обшуку.

Під час затримання будь-яких речей та документів, що мають значення речового доказу для кримінального провадження виявлено та вилучено не було.

Одночасно внесено до протоколу затримання зауваження ОСОБА_10 , який вказав, що вважає своє затримання незаконним. При цьому з відеозапису слідує, що ОСОБА_10 поводився спокійно.

В ході слідчої дії було проведено також особистий огляд підозрюваного ОСОБА_10 та зроблено змиви з лівої та правої руки, тобто проведено таку слідчу дію, як освідування особи.

Відповідно до вимог ст.241 КПК України освідування особи здійснюється на підставі постанови прокурора, якої на час проведення слідчої дії не було.

Дана інформація зафіксована на відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні.

Отже, змиви з рук ОСОБА_10 були отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, а тому, докази отримані на основі дослідження таких змивів повинні вважатися недопустимими.

Відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Враховуючи наведене, отриманий висновок експертизи матеріалів, речовин та виробів №10/55 від 15.05.2018 року, у відповідності до ст.87 КПК України, є недопустимим доказом, так як здобутий завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, оскільки на дослідження експерта були направлені об`єкти дослідження, які були здобуті не у спосіб визначений нормами КПК України, а саме: взяття змивів з рук без відповідної постанови прокурора, така позиція узгоджується з практикою суду касаційної інстанції, зокрема, з постановою Верховного Суду від 19.03.2020 року (справа №127/3712/17).

В судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що йому невідомо походження вилучених коштів, і того в який спосіб вони потрапили до його кабінету, натомість зворотнього подані докази не спростовують. Проте, що грошові кошти передавались особисто з рук в руки докази відсутні. Отже, показання ОСОБА_10 стосовно можливості потрапляння речовини на руки в момент привітання (рукостикання) не спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

02.04.2018 року о 15 годині 10 хвилин слідчим було складено протокол огляду документа (компакт-диску). Зі змісту протоколу та прослуховування диску встановлено, що розмова між зазначеними в даному документі особами ( ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ) була записана 28.03.2018 року ОСОБА_12 .

Частиною 2 ст.1 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України складється з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12рп/2011 від 20.10.2011 року обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Оперативно-розшукові заходи можуть проводитися виключно визначеними в Законі державними органами та їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України) .

Недотримання Конституції України та порушення особами, уповноваженими здійснювати оперативно-розшукову діяльність, вимог КПК України, інших законів України при одержанні фактичних даних, є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

Інші подані документи за своїм змістом є умовними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що недоведеним є те, що 03.04.2018 року ОСОБА_10 отримано кошти від ОСОБА_12 саме за вчинення протиправного впливу, наслідком якого могло бути прийняття відповідного рішення невстановленими особами, які уповноважені на виконання функцій держави.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст.94 КПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на недопустимих доказах.

Стороною обвинувачення не подано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діяннях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 - 2 КК України, а саме об`єктивної сторони вказаного злочину.

Оцінюючи усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, як були зібрані на досудовому слідстві і подані в судовому засіданні, у їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України не знайшло свого підтвердження.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад злочину, чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочину.

У відповідності до вимог ст.327 КПК України виправдувальний вирок може бути постановлений судом за відсутністю в діяннях підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння у вчиненні якого обвинувачується підсудний, мало місце, але кримінальний закон не визнає таке діяння злочином; у звязку з недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, якщо факт злочину встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним; та за відсутністю події злочину. Виправдувальний вирок постановляється тоді, коли докази сумнівні і можливості отримання достовірних доказів вичерпані.

Положенням ч.1 ст.373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом, приводить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано переконливих доказів наявності в діях обвинуваченого складу злочину, а тому ОСОБА_10 підлягає виправданню за ч.3 ст.369-2 КК України з цих підстав.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_10 , у вигляді домашнього арешту припинив свою дію 04.06.2018 року. Підстав для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу судом не вбачається.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2574 гривень підлягають віднесенню на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04.04.2018 року підлягає скасуванню.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України та виправдати у звязку з відсутністю в його діяннях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_10 запобіжний захід не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 4.04.2018 року, скасувати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3000 гривень в купюрах номіналом по 100 гривень кожна наступних серій та номерів:ВЮ 6405546; ГГ 9716787;СЄ2751324; КН 4801141; ЕН 7150672; МА 9010172; АВ 6431466; ЕЕ 0608278; МП 2001196; КБ 8673479; КТ 4049895; МН 8764987; КА 4182106; ВЛ 8531172; КЕ 8536490; КЗ 1188328; КВ 8332012; МБ 4866220; ТА 0665527; МЗ 8135797; ГЄ 0870953; ЕА 9718716; ЗБ 8064479; ЗВ 9638802; ГЄ 6565672; ВЩ 0583743; КК 0781189; ЕЦ 7410985; ЕЩ 5746742, які упаковані до спецпакету №4483581 - повернути за належністю; контрольний зразок серветки, упакований до спецпакету №4483584, серветки медичні із змивами із правої та лівої руки ОСОБА_10 , які упаковані до спецпакетів за № №4483580, 4483581 -знищити.

Процесуальні витрати понесені на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2574 гривень віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом