Справа № 171/2468/23
Провадження № 1-в/177/84/24
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про приведення у відповідність до вимог закону вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України -,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указане подання 25.09.2024 надійшло до Криворізького районного суду Дніпропетровської області від Криворізького РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та обґрунтовано тим, що на обліку в Криворізькому РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» з 02.02.2024 перебуває ОСОБА_3 , засуджений вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Водночас, Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. ст. 185, 190, 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, 28.08.2023, вартість викраденого ОСОБА_3 майна становила 585,50 грн, що станом на дату вчинення кримінального правопорушення (2023 рік), не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган пробації, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, ст. 539 КПК України, просить вирішити питання про приведення вироку суду щодо ОСОБА_3 у відповідність до закону та застосувати положення ч. 2 ст. 74 КК України, звільнивши останнього від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити.

Представник Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, згідно з заяви просив проводити розгляд у його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 також підтримав подання та просив задовольнити.

Оскільки неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду, згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, судовий розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Також, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_3 , 28.28.2023 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , спричинивши майнову шкоду на суму 585,50 грн.

Вирок суду від 19.12.2023 набрав законної сили 19.01.2024

Суд зазначає, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як визначено ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX), відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено останнім 28.08.2023

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складав 2684,00 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн.

У свою чергу, починаючи з 09.08.2024 майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2023 році, становить 2684,00 грн (1342 х 2 = 2684).

Оскільки, згідно з вироком суду вартість майна, яким ОСОБА_3 заволодів шляхом крадіжки, становить 585,50 грн, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2023 році (2684,00 грн), тому ця сума була меншою за розмір, із якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим, вказані дії ОСОБА_3 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, відповідно до яких, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зміни до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів. У той же час, суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння (постанова ОП ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, що відповідає ч. 2 ст. 74 КК України.

Як передбачено п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, під час виконання вироків суд, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Отже, з огляду на викладене, ураховуючи, що станом на день вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду на суму 585,50 грн, що є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене діяння, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально-караним на цей час і засуджений підлягає звільненню від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відтак, подання органу пробації підлягає до задоволення.

Натомість, у іншій частині, вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 не підлягає декриміналізації та залишається незмінним, а ОСОБА_3 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням терміном один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 , - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

У іншій частині вирок Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із іспитовим строком терміном 1 (один) рік, із покладеними обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1