Провадження № 1-кп/752/2057/24
УХВАЛА

18 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001418 від 01 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 року продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 21 листопада 2024 року включно.

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні. При цьому застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не здатне запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений та захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Захисник просив обрати відносно обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином проти життя та здоров`я.

Судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано свідків сторони обвинувачення, не досліджено документи сторони обвинувачення.

З огляду на характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, не має офіційного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, розмір покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності винуватості, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме з метою уникнення відповідальності обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даний час буде недостатнім для запобігання цим ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тримання обвинуваченого під вартою, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

В силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення обвинуваченому розміру застави суд не вбачає.

Керуючись статтями 177, 183, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, до 16 січня 2025 року включно.

В частині продовження строку тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1