Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1936/24
Провадження № 1-кп/376/258/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 241 162 60 0000 87 від 22.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноліси Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, військовослужбовець призваний за мобілізацією, який знаходиться у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 21.05.2024 приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , з яким у нього склалися неприязні відносини.

Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_4 на ґрунті довготривалих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 з приводу утримання собак, в ході якого висловлювався в сторону ОСОБА_6 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_6 .

За для більшого залякування ОСОБА_6 , та з метою демонстрації своїх реальних намірів, реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаю їх настання, усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілого побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, ОСОБА_4 поводячи себе агресивно, витягнув правою рукою із кишені своїх шортів предмет зовні схожий на ручну осколкову гранату та тримаючи її у руці і демонструючи, що зараз іншою рукою витягне чеку, продовжив погрожувати вбивством ОСОБА_6 , тим самим демонстративно вказував на реальність погрози вбивством. Сприйнявши погрози ОСОБА_4 як реальні, ОСОБА_6 з метою запобігти вибуху схопив ОСОБА_4 за руки та стримував їх, щоб останній не витягнув чеку.

Через деякий час ОСОБА_4 заспокоївся та покинув місце вчинення кримінального правопорушення з предметом зовні схожим на ручну осколкову гранату.

Внаслідок вчинених протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 сприйняв його погрозу вбивством як реальну, тобто як таку, що може здійснитися.

Крім того, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 3 десантно- штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, вимог «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», вимог Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами), вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, у невстановлений дату та час, але не пізніше 11.12.2023, маючи умисел на носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання від них суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в с. Вербове Пологівського району Запорізької області, шляхом привласнення знайденого, придбав три ручні осколкові гранати іноземного виробництва: GHO - 1 шт. та М-67 - 2 шт., які в подальшому, діючи умисно, перевіз до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав на горищі господарської споруди та став зберігати без передбаченого законом дозволу.

22.05.2024 в період часу з 02 години 30 хвилин по 09 годин 27 хвилин, під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: три ручні осколкові гранати іноземного виробництва; одну наступальну осколкову ручну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення; дві наступальні осколкові ручні гранати М-67, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення, які ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також повідомив, що під час скоєння правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. 16.07.2024 року звернувся до суду із заявою, у якій просив справу розглянути без його участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не бажає. Щодо міри покарання, просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки злочину, особи обвинуваченого, просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 129 КК України - 1 рік обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити до відбуття 3 роки позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисний визнав вину у вчиненні всіх кримінальних правопорушеннях в повному обсязі, щиро кається, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, потерпілий будь яких претензій не має, а тому просить суд обрати міру покарання без позбавлення волі згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози;

за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до:

ч. 1 ст. 129 КК України - кримінального проступку;

ч. 1 ст. 263 КК України тяжкого злочину, характеристику особистості обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, те що він щиро розкаюється, вину визнав повністю, раніше не судимий, потерпілий будь яких претензій не має, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, а тому суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття 3 роки позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи відсутність судимостей, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 23.05.2024 року ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою суд вважає за необхідне скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000087 від 22.05.2024 Висновок експерта від 12.06.2024 № СЕ-19/111-24/31739-ВТХ вартість витрат складає 5300,96 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року накладено арешт на вилучене 22.05.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно: дві ручні гранати іноземного виробництва «М67» з маркуваннями на корпусах: на одній «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ22C022-022», на другій: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та на важелях на одній: «FHZE M213 CTJ 214 514-001» та на другому: «FHZE M213 MEI86H 010-002»; одну гранату іноземного виробництва «GHO-1» з маркуваннями на корпусі: «02-23 GHO-1 RDX», на важелі підривача :-04-2…, які поміщено до спеціальних пакетів VS 2111987 та VS 2111991, та змиви потожирової речовини з вищевказаних гранат, які поміщено до трьох паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами учасників, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Заборонити розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки у кримінальному провадженні ухвалено судове рішення, а саме вирок, суд на підставі вимог ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 65, 66, 67, 70,75, 76, 129, 263 КК України, ст. ст. 100, 124, 368,369, 370, 371, 373, 374, 394, 532 КПК України, суд

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 129 КК України - 1 рік обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.

Скасувати арешт майна накладений на вилучене 22.05.2024 в ході обшуку за адресою:

АДРЕСА_1 майно: дві ручні гранати іноземного виробництва «М67» з маркуваннями на корпусах: на одній «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ22C022-022», на другій: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та на важелях на одній: «FHZE M213 CTJ 214 514-001» та на другому: «FHZE M213 MEI86H 010-002»; одну гранату іноземного виробництва «GHO-1» з маркуваннями на корпусі: «02-23 GHO-1 RDX», на важелі підривача :-04-2…, які поміщено до спеціальних пакетів VS 2111987 та VS 2111991, та змиви потожирової речовини з вищевказаних гранат, які поміщено до трьох паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами учасників, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, згідно ухвали Сквирського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року.

Речові докази:

- три ручні осколкові гранати іноземного виробництва: GHO - 1 шт. та М-67 - 2 шт., які було поміщено до спеціальних пакетів VS 2111987 та VS 2111991, знищено під час експериментальних вибухів під час проведення вибухотехнічної експертизи;

- змиви потожирової речовини з гранат, які поміщено до трьох паперових конвертів з пояснювальними написами та підписами, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000087 від 22.05.2024 в розмірі 5300,96 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1