Справа № 185/7778/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні в умовах дії воєнного стану в судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2024 року за № 0000271 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка, Межівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді водія відділення транспортування ракет обслуги зберігання та транспортування технічної батареї військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», маючого загальну середню освіту, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань з урахуванням стану здоров`я та ІНШИХ даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 263 від 08.12.2022 призначений на посаду водія-електрика відділення регламенту та ремонту та ремонту радіотехнічних і радіолокаційних станцій, зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення і перебуває у військовому званні «солдат».

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_3 , відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно з п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія або яка була позбавлена права на керування транспортним засобом чи здійснила обмін посвідчення водія протягом двох років з дати його видачі, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, за наступних обставин.

Поряд з цим, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.

Так, у квітні 2023 року у ОСОБА_3 виник умисел на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою від 08 травня 1993 КМУ № 340 (далі - Положення) завідомо підробленого документа посвідчення водія, з метою його протиправного використання під час керування транспортними засобами або перевірки документів, що посвідчують особу та громадянство України.

Відповідно до п. 16 Положення, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, про що ОСОБА_3 достовірно відомо.

Однак, реалізуючи кримінально-протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа посвідчення водія, ОСОБА_3 в квітні 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою мобільного телефону через мережу «Інтернет» здійснив замовлення у невстановленої досудовим розслідуванням особи виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В подальшому, з метою використання та отримання права керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, що має право видавати такі документи, ОСОБА_3 , за допомогою свого мобільного телефону, здійснив оплату у відділенні «Нової пошти» 4 000 гривень.

Також, у квітні 2023 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 у відділенні «Нової пошти» отримав від невстановленої особи поштове відправлення із підробленим документом, тим самим придбав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Далі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив навчання у установленому законом порядку для отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення у себе та почав його використовувати для можливості керування транспортним засобом.

08.06.2024 близько 02 години 46 хвилин ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », достовірно знаючи про те, що зазначене посвідчення водія підроблене, керував автомобілем «МАЗДА», д.н.з. НОМЕР_3 , неподалік буд. АДРЕСА_2 , та був зупинений працівниками поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення правил дорожнього руху України.

На законну вимогу капітана поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про пред`явлення документів, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, громадянин ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел спрямований на використання підробленого документа, надав для проведення перевірки завідомо підроблений документ, а саме - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 25.04.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я « ОСОБА_3 »,.

Відповідно до висновку експерта від 09 липня 2024 року №СЕ-19/113-24/3311-ДД, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_4 , виданий 25.04.2023 ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Всі зображення з лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_4 , виданого 25.04.2023 ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесено на поліхромному знакодрукуючому пристрої із струминним способом друку; штрихи зображення особи чоловічої статі, штрихи персональних даних, розташованих на лицьовому та зворотних боках, а також серія та номер бланку, вихідні дані підприємства-виробника, нанесені тремодруком.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд даного обвинувального акта про вчинення кримінального правопорушення у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

За змістом доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 2 ст. 302 КПК України прокурором роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду у спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

За ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, дійшов висновку, що ОСОБА_3 , за встановлених органом досудового розслідування обставин, наведених вище, які не оспорюються учасниками судового провадження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд також виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей, на теперішній час приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України - не встановлено.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, а також той факт, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності за проступок, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання скоєння ним нових кримінальних правопорушень, може відбутися й без ізоляції останнього, тож вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. .

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я «ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке було вилучено в ході огляду місця події 08 червня 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року скасувати.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 КПК України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки, в рамках цього кримінального провадження проведено судову технічну експертизу документів з оформленням її результатів висновком № Д-19/113-24/3311-ДД від 09.07.2024, на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України, у сумі 1 893,20 грн., що підтверджується довідкою експертної установи Луганського НДЕКЦ МВС України, відповідні процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що всі, наявні в матеріалах кримінального провадження докази, підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Скасувати арешт, накладений на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я «ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке було вилучено в ході огляду місця події 08 червня 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1 893,20 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн.. 20 коп.).

Речові докази у справі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я «ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1