28.08.2024 Справа № 940/1048/24
Провадження по справі № 1-кс/940/143/24
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, погодженим начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користується останній, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речового доказу.

У судове засідання начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 не прибув. Разом з тим, надав до суду заяву, в якій просить розгляд клопотання про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000071 від 23.08.2024, здійснювати за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити його у повному обсязі.

ОСОБА_5 , у якого вилучено посвідчення водія, у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання, в якому просить клопотання про арешт майна розглядати за його відсутності, проти задоволення клопотання про арешт посвідчення водія не заперечує.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 23.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання ОСОБА_5 завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Так, 22.08.2024, о 23 год. 29 хв., під час патрулювання с. Дібрівка Білоцерківського району Київської області працівниками ППП в АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль марки "ВАЗ 2109", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , під час перевірки якого було виявлено, що воно має ознаки підроблення. У подальшому було проведено огляд місця події та оглянуто посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було поміщено до спеціального пакету № 1406119 та вилучено до відділення поліції № 3 в якості речового доказу.

Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що посвідчення водія, яке було вилучено 22.08.2024 працівниками поліції, отримав у червні 2024 року в м. Вінниця у відповідному навчальному закладі, після закінчення навчання.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000071 від 23.08.2024, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.08.2024.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні. Разом з тим, виникла необхідність у проведенні експертизи для з`ясування, чи дійсно підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання про арешт майна, на переконання слідчого судді, клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на яке просить накласти арешт начальник сектору дізнання, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 131-132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти в межах кримінального провадження № 0000071 від 23.08.2024 арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користується останній, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речового доказу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1