Номер провадження:1-кс/521/2906/24
УХВАЛА

26 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000239 від 05.05.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В останній раз, згідно Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

11.03.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 №69/2022, набуттям чинності Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/13т солдата запасу ОСОБА_4 , призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2022 №2 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а також призначено на посаду стрільця зенітника зенітно ракетного відділення зенітно ракетно артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у званні солдата.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

20.11.2022, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_4 відбув на стаціонарне обстеження відповідно до направлення №399 від 20.11.2022 до медичного закладу, у подальшому в розташування частини НОМЕР_1 не повернувся відповідно до рапорту командира роти вогневої підтримки від 07.12.2022 (вх.№1/27/1460 від 07.12.2022), що свідчить про нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, розташованої у АДРЕСА_3 . Останній проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками проходження військової служби до теперішнього часу.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

18.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами досудового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення (без зброї) військової частини, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.01.2024, актом службового розслідування від 02.01.2023, рапортом командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , доповідь про самовільне залишення військової частини без зброї за місцем виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_1 та іншими матеріалами справи.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримала клопотання слідчого, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного заперечувала у задоволенні клопотання слідчого, просила суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України закріплює, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, що унеможливлювало вручення йому письмового повідомлення про підозру та здійснення його допиту, тому ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 надано дозвіл на затримання останнього.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків цьому ж провадженні), вказує те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є свідками у даному кримінальному провадженні, та останні ще не допитувалися у суді, покази вищевказаних осіб мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на вищезазначених осіб із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Разом із цим, слідчий суддя керується положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно з якими при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави повинен складати суму у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 гривень.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 із дня обрання запобіжного заходу може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому або прокурору.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.01.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_8