Справа № 404/8636/23
Номер провадження 1-кс/404/2450/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровоград

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому заяву представника Товаривства з обмеженою відповідальністю «СД ЛТД» адвоката ОСОБА_3 , у справі про адміністративне правопорушення про відвід судді , -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла заява представника Товаривства з обмеженою відповідальністю «СД ЛТД» адвоката ОСОБА_3 , по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 (404/8636/23) у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.3 ст.191 КК України.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді представник Товаривства з обмеженою відповідальністю «СД ЛТД» адвокат ОСОБА_3 зазначив, що є сумніви у не упередженості та не об`єктивності судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 .

При розгляді вказаної справи суддею ОСОБА_5 при допити свідка ОСОБА_6 яка детально описувала як проводились розрахунки з постачальником через комерційного агента, головуючий відійшов від предмету дослідження, кричав на свідка і в категоричній формі заперечував факт вчинення свідком дій по передачі коштів комерційним агентам.

Заявник вважає, що таким чином суддя ОСОБА_5 виявив очевидну упередженість при розгляді даного кримінального провадження.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, у відповідності ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і

публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

Згідно п.п.49,53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява N 33949/02) відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності

(див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

На думку суду, заявлений представником ОСОБА_4 (404/8636/23) у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.3 ст.191 КК України відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для його задоволення.

Розглядаючи заяву про відвід, суд позбавлений можливості надавати оцінку законності рішень іншого судді під час здійснення останнім судочинства. Вказані питання, згідно чинного законодавства України належать до виключної компетенції суду апеляційної та касаційної інстанцій.

Доводи, викладені у заяві про відвід судді не свідчить про наявність прихильності або упередженості судді у розгляді справи, а тому суд дійшов висновку про те, що обставини для відводу судді від розгляду справи відсутні.

Встановлені обставини є підставою для залишення заяви про відвід без задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника представника Товаривства з обмеженою відповідальністю «СД ЛТД» адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 (404/8636/23) у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 191, ч.3 ст.191 КК України про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її постановлення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1