справа № 361/7196/24
провадження № 1-кс/361/1592/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001776 від 17 липня 2024 року, -

встановив:

19 серпня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001776 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001776 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 26 липня 2024 року слідчим суддею Броварського міськрайонного суд Київської області розглянуто клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна та постановлено ухвалу у справі № 361/7196/24 про накладення арешту на належний ОСОБА_4 автомобіль марки «RAVON» моделі «R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню та заборони користування до проведення судових експертиз. Так, у межах кримінального провадження 17 липня 2024 року було призначено судову інженерно-технічну експертизу з приводу дослідження технічного стану транспортного засобу та експертами Київського НДЕКЦ МВС України було проведено дослідження технічного стану автомобіля марки «RAVON» моделі «R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно, всі необхідні слідчі та процесуальні дії стосовно дослідження транспортного засобу в якості речового доказу проведені, отже - на даний час вже відсутні підстави для подальшого тримання автомобіля на майданчику тимчасового тримання і заборони користування автомобілем. Також ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого, у разі настання страхового випадку за участі вказаного вище автомобіля, потерпілій стороні страхова компанія зобов`язується відшкодувати витрати на лікування потерпілій стороні в сумі 320 000,00 грн, якої буде цілком достатньо для покриття витрат перед потерпілою стороною у випадку заявлення цивільного позову в кримінальному провадженні. Перебування транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання є платним, тому подальше перебування автомобіля на ньому потягне за собою значні матеріальні витрати для ОСОБА_4 як пенсіонера. Враховуючи викладені обставини, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 порушив питання про часткове скасування арешту майна в частині заборони користування, мотивуючи тим, що у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наразі відпала потреба.

Адвокат ОСОБА_3 , прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,за клопотанням якої було накладено арешт, будучи в належний спосіб повідомленими про день і час розгляду клопотання, до суду не прибули.

Неявка представника власника майна та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001776 від 17 липня 2024 року, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого.

Слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001776 від 17 липня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року задоволено клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на належний ОСОБА_4 автомобіль марки «RAVON» моделі «R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт шляхом заборони його відчуження та розпорядження до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню та заборони користування до проведення судових експертиз.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана обґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

З тексту ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року вбачається, що при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, враховано розумність та виправданість такого обмеження права власності й прийнято рішення про арешт належного ОСОБА_4 автомобіля марки «RAVON» моделі «R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню та заборони користування до проведення судових експертиз.

На адвокатський запит Броварським РУП ГУНП в Київській області 15 серпня 2024 року надано відповідь за № 12776/109/1300/02-24 про те, що в кримінальному провадженні № 0001776 від 17 липня 2024 року наразі на виконанні в експертних установах перебуває ряд інших судових експертиз.

Доводи клопотання про скасування арешту не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді при накладенні арешту, та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст. ст. 98, 132, 167, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001776 від 17 липня 2024 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1