Справа № 606/1128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000269 внесеного 20.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2023, близько 11 год. 00 хв., водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем Fiat Scudo р.н. НОМЕР_1 , з одним пасажиром ОСОБА_5 , рухався автомобільною дорогою Н-18 сполученням «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль», в напрямку від м. Бучач, Тернопільської області до м.Тернопіль, Тернопільської області.

Під час руху по вказаній автодорозі, в населеному пункті с. Дарахів, Тернопільського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Надалі, під час руху на заокругленій ділянці дороги, грубо порушуючи вимоги пункту 10.1, а також вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), розділу 34. Дорожня розмітка, Правил дорожнього руху України, змінив напрямок свого руху праворуч та в подальшому виїхав на смугу зустрічного руху по якій в цей час рухався технічно справний автомобіль Fiat Ducato р.н. НОМЕР_2 , р.н., під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався без пасажирів у напрямку від м.Тернопіль, Тернопільської області до м.Бучач, Тернопільської області та перед початком цього виїзду водій ОСОБА_3 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, водій ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та після виїзду на зустрічну смугу руху, в порушення вимог пункту 11.3 ПДР України, не надавши перевагу в русі зустрічному автомобілю Fiat Ducato р.н. НОМЕР_2 допустив зіткнення передньої лівої частини керованого автомобіля Fiat Scudo з передньою лівою частиною автомобіля Fiat Ducato, яке відбулося на смузі руху в напрямку м.Бучач, Тернопільської області, по якій на час ДТП рухався автомобіль Fiat Ducato, під керуванням водія ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у пасажира ОСОБА_5 виявлена закрита травма живота, що належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіння п. п. 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, а також вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), розділу 34. Дорожня розмітка, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 , тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що не має претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 . Просила суд обрати для ОСОБА_3 міру покарання, що не пов`язана з позбавленням волі. Також зазначила, що вона потребує періодичного лікування в лікарні у м.Івано-Франківськ, яке знаходиться на відстані близько 40 км від місця проживання потерпілої та обвинуваченого, їхні повнолітні діти перебувають закордоном, єдиний, хто може відвозити потерпілу на лікування є її чоловік ОСОБА_3 , а тому просила суд не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої підтримала позицію потерпілої та просила не призначати обвинуваченому додаткове покарання.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих під час досудового розслідування, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами та вказав, що відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Захисник ОСОБА_7 просив суворо не карати ОСОБА_3 , врахувати, що потерпіла не має до обвинуваченого претензій морального чи матеріального характеру, просив не позбавляти останнього права керування транспортними засобами. До матеріалів судової справи долучив докази, зокрема, медичну документацію ОСОБА_5 , на підтвердження того, що їй дійсно необхідно їздити на перев`язки 2-3 рази на тиждень у КНП "Центральна міська клінічна лікарня", враховуючи важкість стану пацієнтки і те, що вона проживає у сільській місцевості необхідно щоб хтось її транспортував на перев`язки у лікарню. Діти обвинуваченого та потерпілої є повнолітніми та проживають закордоном, а тому єдиним хто може транспортувати потерпілу у лікарню є обвинувачений. Захисник не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття та повне визнання своєї вини, відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, негативне відношення обвинуваченого до вчиненого.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_3 єдиний з ким проживає потерпіла та хто має право керування транспортними засобами і може відвозити її у лікарню, яка є територіально віддаленою від місця проживання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/116-ІТ від 22.01.2024 5300,96 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/1938-ІТ від 04.03.2024 6058,24 гривень; інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/119-ІТ від 31.01.2024 3029,12 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/114-ІТ від 30.01.2024 3029,12 гривень; судової експертизи № СЕ-19/120-24/113-АВ від 25.01.2024 6815,52 гривень, всього на загальну суму 24 232,96 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.12.2023.

На момент проголошення вироку запобіжний захід у ОСОБА_3 відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 24 232 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять дві) грн 96 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; автомобіль Fiat Scudo р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 ; автомобіль Fiat Ducato р.н. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази у справі, а саме: автомобіль Fiat Ducato р.н. НОМЕР_2 та автомобіль Fiat Scudo р.н. НОМЕР_1 , які зберігаються на території спец-майданчика для утримання транспортних засобів ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - повернути законним володільцям.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1