Справа № 727/3855/24
Провадження № 1-кп/727/281/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 04 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2023 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період, прибув до 1 прикордонного загону для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_1 (м. Чернівці) ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.03.2023 № 332-ОС та зарахований у списки особового складу прикордонного загону, а 21.03.2023 відповідно до наказу начальника 1 прикордонного загону № 164-ОС солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 призначено на посаду відповідального виконавця служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки (РХБЗ та ЕБ) відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення та постановлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття солдата ОСОБА_5 на військову службу за призовом під час мобілізації у 31 прикордонний загін (військову частину НОМЕР_2 ), останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

04.01.2024 близько 11.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік ресторану «Фаберже» по АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_5 .

В ході їхнього спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відбулась розмова про майбутні можливі зміни у законодавстві щодо мобілізації військовозобов`язаних.

Під час вказаної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що має намір спробувати влаштуватись в Службу безпеки України, на що у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на обіцянку та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення посадовими особами Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо працевлаштування ОСОБА_6 на посаду діловода, що у подальшому дасть можливість ОСОБА_6 уникнути призову за мобілізацією.

04.01.2024 близько 11.00 год. ОСОБА_5 в ході вищевказаної розмови з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виказав ОСОБА_6 . обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення посадовими особами Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо працевлаштування на посаду діловода до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області за надання йому ( ОСОБА_5 ) неправомірної вигоди у сумі 10 000 доларів США.

При цьому, на вищевказану вимогу ОСОБА_6 погодився, проте, розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності останнього.

16.01.2024 близько 09.45 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе «Чіабата» за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США (відповідно до даних Національного банку України станом на 16.01.2024 становило 378600,00 грн.) за здійснення впливу на прийняття рішення посадовими особами Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо влаштування на військову службу в Управління СБ України на посаду діловода ОСОБА_6 , чим довів свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадовими особами Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у обіцянці та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні за ч.2 ст.369-2 КК України визнав у повному обсязі та у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що обставини викладенні в обвинувальному акті повністю відповідають фактичним обставинам. Просить суд не призначати їй сувору міру покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченимОСОБА_5 вини у скоєнні кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність, його відношення до скоєного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, до обставин, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.369-2 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2023 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.5 ст.407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу відносно останньої не вбачається.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2023 року та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити з іспитовим строком на 2 роки та штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. - виконувати самостійно.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2023 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком два роки - виконувати самостійно.

Речові докази, а саме:

Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження;

Службове посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 повернути останньому;

Тимчасову перепустку Кінологічного навчального центру на ім`я ОСОБА_5 повернути останньому;

Шеврон «СБУ» - знищити;

Грошові кошти в сумі 1000 доларів США, номіналом по 100 доларів США, які були задіяні в ході проведення негласної слідчої розшукової дії повернути за належністю до ФЕУ СБ України;

Предмети схожі на грошові кошти у сумі 9000 доларів США номіналом по 100 дол. США, які використовувалися під час проведення слідчої дії знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1