ЄУН справи: 336/6436/24
Номер провадження: 1-кп/336/1100/2024
ВИРОК

іменем України

25 липня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Новопавлівка Оріхівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні трьох дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

15 червня 2024 року, приблизно о 07:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з уявних мотивів, маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_5 множинні удари обома руками в область голови, у тому числі обличчя, а саме лівого ока та носу, при цьому декілька разів схопив її за верхні кінцівки та шию міцно їх стискаючи.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно, схопив її за волосся голови, та тримаючи у своїй руці вдарив останню головою об бетонний паркан вищезазначеного домоволодіння.

Отже, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, спричинив ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта № 958 п від 17.06.2024, тілесні ушкодження у вигляді саден на лобовій ділянці ліворуч, на бічній поверхні шиї праворуч, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, передній поверхні правого плеча у нижній третині; синців на лівій щічній ділянці, лівої ділянки очної ямки, які самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.2.б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р»).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину та пояснив, що його будинок, за адресою: АДРЕСА_1 зруйновано та він знаходиться поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Він час від часу навідує свій будинок.

15 червня 2024 року, вранці приїхав до свого будинку, поруч ніхто не проживає, сусіди виїхали. В домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , він побачив сторонніх людей чоловіка та жінку, почав кричати, що грабують. Чоловік покинув домоволодіння, а жінка залишалась, намагались з ним поговорити, але він її не чув наносив потерпілій удари обома руками в область голови, у тому числі обличчя, а саме лівого ока та носу, при цьому декілька разів схопив її за верхні кінцівки та шию міцно їх стискаючи. Він хотів зняти капюшон та сфотографувати її на телефон оскільки думав, що це крадії.

Після чого схопив її за волосся голови, та тримаючи у своїй руці вдарив останню головою об бетонний паркан вищезазначеного домоволодіння.

Він розкаюється у вчиненому, шкодує, що не вислухав потерпілу.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , їй не належить, це подвір`я її знайомих, які перебувають за кордоном. 15 червня 2024 року, вранці, вона разом з чоловіком зайшли на подвір`я знайомих нарвати абрикосу, дозволу у знайомих не питала. Несподівано на подвір`ї з`явився ОСОБА_3 почав кричати, злодії, крадуть. Вона намагалась пояснити, що зайшла до знайомих нарвати абрикосу, але він її не чув, намагався зняти капюшон та сфотографувати, при цьому наносив удари в область голови, у тому числі обличчя. ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді саден на лобовій ділянці ліворуч, на бічній поверхні шиї праворуч, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, передній поверхні правого плеча у нижній третині; синців на лівій щічній ділянці, лівої ділянки очної ямки.

Пояснення обвинуваченого та потерпілої узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні трьох дітей, є внутрішньо переміщеною особою, не працює, є пенсіонером, отримує пенсію, під медичним наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань, а саме карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не спричинена.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1