Справа №212/7014/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000941 від 02.07.2024 (справа № 212/7014/24, провадження у справі 1-кп/212/586/24) та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Недайвода Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022», який неодноразово продовжувався, та Указу Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто діяв на час вчинення вказаного нижче злочину, у період якого, ОСОБА_4 , вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Криворізького району за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 11.05.2024 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 години, знаходився на зупинці громадського транспорту «44-й квартал» по АДРЕСА_3 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , із яким разом чекав тролейбус №4. Дочекавшись вказаного тролейбуса ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , сіли до даного тролейбуса та поїхали на зупинку громадського транспорту «кільце ЦГЗК», в якому по дорозі спілкувалися. В ході спілкування, ОСОБА_4 , побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон «ZTE» та в цей час у останнього раптово виник умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приїхавши на зупинку громадського транспорту «Кільце ЦГЗК» розійшлись, оскільки ОСОБА_6 виявив бажання піти додому та лягти спати, при цьому самостійно попрямував до себе додому, за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, зачекавши деякий час, направився за адресою мешкання ОСОБА_6 , щоб перевірити чи спить останній, та викрасти чуже майно.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16:00 години, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_4 та за допомогою фізичної сили рук, відчинив незачинені на замок двері вказаного будинку та пройшов у середину, тим самим проник до житла.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, впевнившись в тому, що потерпілий ОСОБА_6 спить, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із ліжка взяв, тим самим таємно викрав мобільний телефон «ZTE 8050 Blade V50 Design 8/128 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2414 становить 4478,91 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном покинув, обернувши викрадене на власну користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4478,91 гривень.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 10.07.2024 року у кримінальному провадженні за №0000941 від 02.07.2024.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 та 76 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; не одружений, дітей на утриманні не має; в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий; інвалідом не являється; офіційно не працевлаштований; за місцем мешкання характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 10 липня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7