Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1826/23
Провадження № 1-в/483/35/2024
У Х В А Л А

про звільнення від покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння

07 листопада 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянкою України, з повною середньою освітою, не одружена, не працює, інвалід ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року до покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_3 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та, на підставі ст. 75 КК України, її звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України на неї цим вироком були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

26 серпня 2024 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання провідного інспектора Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

З подання вбачається, що з 07 лютого 2024 року ОСОБА_3 перебуває на обліку Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким усунена кримінальна караність діяння, за яке засуджена ОСОБА_3 , а тому провідний інспектор Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях просить звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання.

Прокурор, представник органу пробації та засуджена в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд подання без їхньої участі, в яких, крім того, зазначили, прокурор, що не заперечує проти задоволення подання, представник органу пробації, що вимоги подання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши подання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків,коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі Закон).

Пунктом 3 цього Закону ст. 51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч.1 ст. 51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпункт 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України передбачає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: за епізодом від 15 серпня 2023 року як за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану (розмір шкоди становив 825 грн.), за епізодами від 23 серпня 2023 року, 05 вересня 2023 року, 14 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 17 вересня 2023 року, 24 вересня 2023 року, 26 вересня 2023 року та 27 вересня 2023 року як за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно в умовах воєнного стану (розмір шкоди за якими становив 716 грн., 2289 грн., 1232 грн. 50 коп., 2014 грн. 50 коп., 796 грн., 830 грн., 1653 грн. 50 коп., 299 грн. відповідно).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2684 гривні.

Отже, в частині кваліфікації кримінальних правопорушень при визначенні розміру шкоди, збитків застосовується неоподатковуваний мінімум в розмірі 1342 грн. (50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, в даному випадку на 2023 рік).

Таким чином, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що розмір завданої шкоди таємними викраденнями чужого майна (крадіжками), вчиненими в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , менший, ніж мінімальний граничний розмір необхідний для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення відповідно до визначених вищевказаними законами розмірів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 засуджена за діяння, караність якого законом усунена, а отже подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, ст.74 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання провідного інспектора Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_3 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від призначеного покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року яким вона була засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом семи днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: