Справа № 761/3074/20
Провадження № 1-кп/761/773/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011097 від 16.11.2019, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011097 від 16.11.2019, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22 серпня 2024 року включно.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні оголосив письмове клопотання про продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, що підтверджується відсутністю офіційного працевлаштування ОСОБА_2 , систематичною неявкою у судові засідання, усвідомленням міри покарання, що загрожує останньому у разі визнання його судом винуватим, оголошенням у розшук; вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий, на даний час не має постійного джерела доходу та належних засобів для існування.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно свого підзахисного ОСОБА_2 , обґрунтовуючи недоведеністю прокурором неможливості застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Так, захисник просив зміни підзахисному ОСОБА_2 застосований запобіжний захід на домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що жодного разу не впливав на свідків та запевняє, що такого впливу, у разі звільнення його з-під варти, здійснювати не буде. В цілому, підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, в частині 1, 2 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Проаналізувавши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про причетність ОСОБА_2 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, що достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, долученими до матеріалів провадження.

При цьому, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Суд вважає цілком вірогідними такі дії з огляду на дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення корисливого характеру, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше неодноразово судимого, офіційно непрацевлаштованого, а отже, є таким, що не володіє стабільним джерелом прибутку, тривалий час ухилявся від суду, володіючи інформацією про наявність кримінального провадження відносно нього, змінював місце проживання, протягом тривалого часу і до моменту його затримання суд про свою нову адресу проживання не повідомляв, має декілька відкритих кримінальних проваджень стосовно нього, що у своїй сукупності вказують на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від суду, і згадані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

При цьому, твердження сторони захисту щодо необхідності застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту чи особистого зобов`язання, та запевняння, що він не буде переховуватись та впливати на свідків, суд до уваги не приймає, оскільки такі обіцянки обвинуваченого суперечать його попередній процесуальній поведінці у цьому кримінальному провадженні, яка проявилась в ухиленні від суду та неодноразовому порушенні порядку у судовому засіданні, а отже, у суду немає підстав довіряти таким запевненням обвинуваченого ОСОБА_2 .

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до 13 жовтня 2024 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 - суд не вбачає.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183-185, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_2 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 жовтня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року у справі №761/3074/20.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 19 серпня 2024 року о 10 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1