УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення з 30.04.2021 по 21.02.2022 та з 22.02.2022 по 28.12.2022 у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також просив встановити рівень безпеки установи відбування покарання за вчинений ним злочин, а також рівень безпеки установи відбування покарання в період з 30.04.2021 по 28.12.2022.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення заяви засудженого у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особової справи, прийшов до такого висновку.

Вироком Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 з урахуванням вироку Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 у справі №758/11219/16-к, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_4 права обіймати посади, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 (три) роки та конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з моменту затримання з метою виконання вироку після набрання вироком законної сили та зараховано у цей строк строк його попереднього ув`язнення з 10.03.2016 по 11.03.2016 та з 06.03.2021 по 29.04.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

29.04.2021 вироки суду набрали законної сили.

Постановою Верховного Суду від 21.02.2022 вирок Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 залишено без змін.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Отже, зі змісту абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) вбачається, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

При цьому положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі, у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 219/6929/15-к.

З урахуванням вказаних положень, період перебування засудженого ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі після набрання вироком Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 законної сили, а саме, з 30.04.2021 по 21.02.2022, та з 22.02.2022 по 28.12.2022 не є попереднім ув`язненням в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України та не може бути зарахований за правилами вказаної норми.

Щодо вимог засудженого ОСОБА_4 про встановлення, до якого рівня безпеки згідно вчиненого злочину йому призначено вид установи для відбування покарання та встановлення рівня безпеки відбуття покарання в період з 30.04.2021 по 28.12.2022, суд зазначає, що згідно зі ст. ст. 537, 539 КПК України вирішення зазначених питань не відноситься до компетенції суду та може бути вирішене органами з питань виконання покарань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1