Справа № № 585/3805/24
Номер провадження 1-в/585/230/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

15 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього дії Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього дії Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, яке заявник обґрунтовує тим, що у ч.5 ст. 72 КК України, у редакції наведеного Закону, міститься застереження про те, що при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій статті 72 КК України, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання. При цьому заявник вважає, що у ч.1 ст. 72 КК України у редакції Закону України №838 VIII відсутнє зазначення такого основного виду покарання як позбавлення волі на певний строк, а тому він, з огляду на дію кримінального закону у часі (ст. 5 КК України), підлягає звільненню від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений наполягав на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник підтримав клопотання засудженого та просив вирішити питання відповідно до вимог закону.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки висновки засудженого ґрунтуються на власному довільному трактуванні норм кримінального закону.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, вироком Конотопського міськрайоного суду Сумської області від 28 грудня 2023 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України та виправдано його на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України і призначено покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком 10 років. Окрім вказаного, даним вироком запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишено раніше застосованим, у виді тримання під вартою, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 30 червня 2019 року, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано час попереднього ув`язнення з 30 червня 2019 року до вступу вироку в законну силу.

Надалі, ухвалою Сумського апеляційного суду від 15.07.2024 року вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2023 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на цей вирок без задоволення.

Засуджений ОСОБА_3 , звертаючись до суду за місцем відбування покарання просить застосувати до його особи дію Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року та звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), - зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року у справі за №663/567/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зважаючи на вказане, на засудженого ОСОБА_3 не поширюєтся дія ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення як таке, що не ґрунтується на нормах кримінального Закону.

Керуючись Законом України №838 VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього дії Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6 ЦВЄЛОДУБ