Єдиний унікальний номер 730/1266/24
Номер провадження 1-кп/728/173/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області

у складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі :

прокурора ОСОБА_5 в режимі відеоконференції

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 16.06.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.07.2024 Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а :

На розгляді Бахмацького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.06.2024 року за № 0000101 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор у судове засідання через канцелярію суду подав письмове клопотання і підтримав його у судовому засіданні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи, що строк останнього збігає 12.12.2024, а передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які слугували для обрання такого запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме:

- ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів та санкція якого безальтернативно передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі, ОСОБА_7 має можливість розцінити ухилення від кримінальної відповідальності як менш негативне явище для себе ніж власне відбування покарання, та може переховуватися від суду.

Також на цей час через військові дії російської федерації частина території України є тимчасово окупованою та не підконтрольна органам державної влади, що може надати обвинуваченому ОСОБА_7 можливість переховуватися на вказаній території.

-ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що може свідчити про схильність останнього до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. Крім того, ОСОБА_7 є військовослужбовцем,військової служби за призовом на час мобілізації , на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , та з 24.01.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби.

Також, 02.07.2024 вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області у кримінальному провадженні № 0000055 від 13.05.2024 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Таким чином, після вчинення вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 ніяких висновків для себе не зробив, не став на шлях виправлення та вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи.

Прокурор вказує у клопотанні, що зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, а також те, що злочин вчинений в умовах воєнного стану військовослужбовцем під час виконання завдань оборони України, інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла в судовому засідання підтримала клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник з приводу клопотання прокурора не заперечували, захисник поклався на розсуд суду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, ознайомившись із клопотанням прокурора, колегія суду дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців .Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, що визначено ст.ст.131, 132 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігів від 10.09.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження до 16.10.2024 включно без визначення розміру застави. Ухвалою колегії Бахмацького районного суду від 14.10.2024 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.12.2024 року включно без визначення розміру застави.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

За п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у встановленому цим Кодексом порядку.

Судовими рішеннями при обранні та продовженні дії запобіжного заходу встановлено наступне: існування ризиків: переховуватись обвинуваченим від суду підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне ув`язнення і це може стимулювати його до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, обвинувачений може перетнути державний кордон України, тяжкість інкримінованих злочинів та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом до втечі; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували обвинуваченого у вчиненні злочинів, підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України).

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні суд вважає переконливими та погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ризиків, передбачених пп. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених до втечі.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою обвинуваченого та характером кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, колегія суддів дійшла висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення знайшов своє підтвердження, оскільки ОСОБА_7 02.07.2024 вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Та після вчинення вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 ніяких висновків для себе не зробив, не став на шлях виправлення та вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи, в якому він обвинувачується, що може свідчити про схильність останнього до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_7 є військовослужбовцем, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від суду.

Отже, прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначено обставини, якими він обґрунтовує їх існування. Вказані ризики продовжують існувати в тому самому об`ємі як і були при продовженні строку запобіжного заходу, наразі не зменшилися та не відпали, тому у суду є всі підстави вважати, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений буде ухилятися від суду.

При цьому судом враховано суворість можливого покарання обвинуваченому (обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі), вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких хвороб та інвалідності (відомості про протилежне суду не надані); даних про особу обвинуваченого, зазначених вище.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних щодо неможливості утримання обвинуваченого в умовах СІЗО суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час виправданий, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи що дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, суд не визначає обвинуваченому розмір застави.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 199, 369-372 КПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Продовжити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 60 днів, тобто до 27.01.2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО» та начальнику ІТТ №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Головуюча суддя ОСОБА_9 Роздайбіда

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3