ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаган, Тернозекського району, Кзил-Ординської обл., республіки Казахстан, казаха, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який проходив військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0003187 від 29.09.2024, -

в с т а н о в и в :

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003187 від 29.09.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року клопотання задоволено та застосовано до застосувано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 листопада 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обраховується з моменту затримання 29 вересня 2024 року о 15 год. 21 хв.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Сторона захисту вважає, що до підозрюваного можливо було б застосувати домашній арешт при цьому не порушуючи норм КПК, так як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суровим заходом.

Захисник вважає, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором у судовому засіданні не доведено.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, адвокат вказав, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 у підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За фабулою клопотання « ОСОБА_7 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат» 28.09.2024 біля 20 год. 00 хв., перебуваючи поруч з Центром дитячої та юнацької творчості, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 почав наносити удари кулаками та ногами по голові й тулубу останнього, від яких ОСОБА_10 впав на землю. ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, дістав із кишені штанів, в які був одягнутий, складений ніж та наніс лежачому на правому боці ОСОБА_10 удар вказаним ножем в ділянку лівої лопатки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани задньої стінки грудної клітки зліва проникаюча, травматичний гемопневмоторакс зліва, перелом 9, 11 ребер зліва без зміщення, ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носа, забійна рана лівої брови та спинки носа, які відповідно до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

29.09.2024 ОСОБА_7 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

30.09.2024 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується: даними електронних рапортів; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 28.09.2024 ; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 28.09.2024; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 28.09.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 29.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 29.09.2024; протоколом затримання ОСОБА_7 від 29.09.2024; допитом підозрюваного від 30.09.2024.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею також враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування або суду, можливість впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Ризик можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого останньому злочину.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що зі свідками та потерпілим він проживає в одному населеному пункті, а тому він може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою уникнення відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_7 може продовжити вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому підозрюється, оскільки

ОСОБА_7 27.09.2024 вже наносив тілесні ушкодження потерпілому та був раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого

ч. 1 ст. 121 КК України (що характеризує його, як особу схильну до вчинення насильницьких кримінальних правопорушень та небезпечну для суспільства).

Крім цього 25.08.2024 останній самовільно залишив тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 та по теперішній час не повернувся в її розпорядження.

Отже слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу останнього та доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим суддею проведено аналіз всіх ризиків та наведено переконливі мотиви доведеності прокурором наявності вказаних ризиків.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі сторони захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави. Це зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає. Ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: