Дата документу 06.09.2024
Справа № 334/7135/24
Провадження № 1-кс/334/2242/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Ленінський районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 02.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001796, в якому зазначив, що 01.09.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 01.09.2024 приблизно о 21 год. 30 хв., невстановлена особа, знаходячись в магазині "Джміль", розташованому по АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного часу, відкрито із касового прилавку заволоділа грошовими коштами в сумі 6 000 гривень, спричинивши при цьому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона є продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Так 01.09.2024 близко 21:30 години до магазину прийшов невідомий чоловік з яким стався конфлікт та в ході якого останній пішов за касову зону та здійснив крадіжку грошових коштів з касової зони.

З ОСОБА_4 складено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого вона впізнала чоловіка, який здійснив крадіжку грошових коштів, яким виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.09.2024 опитаний ОСОБА_5 , який надав свідчення, про те, що 01.09.2024 року у вечірній час доби він зустрівся з маловідомими особами на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для спільного розпивання алкогольних напоїв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », після чого ОСОБА_5 зайшов у магазин купити пляшку пива. В ході очікування черзі у ОСОБА_5 стався конфлікт з продавцем, ОСОБА_5 сказав, що він забере грошові кошти, якщо продавець продовжить себе так вести, та отримав відповідь - забирай. ОСОБА_5 забрав з каси грошові кошти та пішов у напрямку виходу, однак його зупинили двоє двоє раніше невідомих йому чоловіків. Після сутички з ними ОСОБА_5 пішов до кіоску, який знаходився біля зупинки «Правобережного ринку», далі у бік гуртожитку, де і залишився на ніч. У гуртожитку ОСОБА_5 перерахував грошові кошти, які у нього були з собою, вийшло 1960 гривень.

02.09.2024 року ОСОБА_5 видав грошові кошти у загальній сумі 1960 гривень , а саме:

1 (одна) купюра номіналом 1000 гривень серійний номер ГН4259783

1 (одна) купюра номіналом 500 гривень серійний номер АЛ7184972

2 (дві) купюри номіналом 200 гривень серійний номер ЕЗ4516309, ЕБ5809082

3 (три) купюри номіналом 20 гривень серійний номер ЄВ1431697, ЄВ9600048, ГМ4975309

02.09.2024 слідчим СВ ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за участі ОСОБА_5 , оглянуто вищевказані предмет и та вилучено.

Крім того, 02.09.2024 слідчим СВ ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області визнано вищевказані речі, які запаковано у паперовий конверт визнано речовими доказами.

Таким чином, вилучені предмети мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав доводи свого клопотання та просив задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

Згідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001796 від 02.09.2024 року.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001796 від 02.09.2024 року здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 01.09.2024 приблизно о 21 год. 30 хв., невстановлена особа, знаходячись в магазині "Джміль", розташованому по АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного часу, відкрито із касового прилавку заволоділа грошовими коштами в сумі 6 000 гривень, спричинивши при цьому матеріальну шкоду на вказану суму.

02.09.2024 опитаний ОСОБА_5 , який надав свідчення, про те, що 01.09.2024 року у вечірній час доби він зустрівся з маловідомими особами на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для спільного розпивання алкогольних напоїв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », після чого ОСОБА_5 зайшов у магазин купити пляшку пива. В ході очікування черзі у ОСОБА_5 стався конфлікт з продавцем, ОСОБА_5 сказав, що він забере грошові кошти, якщо продавець продовжить себе так вести, та отримав відповідь - забирай. ОСОБА_5 забрав з каси грошові кошти та пішов у напрямку виходу, однак його зупинили двоє двоє раніше невідомих йому чоловіків. Після сутички з ними ОСОБА_5 пішов до кіоску, який знаходився біля зупинки «Правобережного ринку», далі у бік гуртожитку, де і залишився на ніч. У гуртожитку ОСОБА_5 перерахував грошові кошти, які у нього були з собою, вийшло 1960 гривень.

02.09.2024 року ОСОБА_5 видав грошові кошти у загальній сумі 1960 грн.

Постановою слідчого від 02.09.2024 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001796 від 02.09.2024, грошові кошти у загальній сумі 1960 гривень, які упаковані у паперовий конверт, а саме: 1 (одна) купюра номіналом 1000 гривень серійний номер ГН4259783;1 (одна) купюра номіналом 500 гривень серійний номер АЛ7184972; 2 (дві) купюри номіналом 200 гривень серійний номер ЕЗ4516309, ЕБ5809082; 3 (три) купюри номіналом 20 гривень серійний номер ЄВ1431697, ЄВ9600048, ГМ4975309.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частин 1, 2, 3, 4, 5, 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частини 3 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу , у разі скасування арешту.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладеного вище дає суду підстави для висновку про те, що у слідчого судді наявні правові підстави, визначені КПК України, для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого. слідчого СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити та накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти у загальній сумі 1960 грн, а саме:

1 (одна) купюра номіналом 1000 гривень серійний номер ГН4259783

1 (одна) купюра номіналом 500 гривень серійний номер АЛ7184972

2 (дві) купюри номіналом 200 гривень серійний номер ЕЗ4516309, ЕБ5809082

3 (три) купюри номіналом 20 гривень серійний номер ЄВ1431697, ЄВ9600048, ГМ4975309, які видані ОСОБА_5 02.09.2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1