Справа №463/6430/18
Провадження №1-в/463/167/24
У Х В А Л А

про повернення клопотання

09 вересня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку домашнього арешту у строк покарання, -

в с т а н о в и в:

вироком Личаківського районного суд м. Львова від 31 травня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_2 остаточно за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі; строк відбуття покарання ОСОБА_2 ухвалено рахувати з 27 липня 2020 року, як вказано у вироку Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року.

30 липня 2024 року до Личаківського районного суд м. Львова з ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , в якому останній просить перерахувати йому домашній арешт, в якому він перебував з жовтня по листопад 2019 року (один місяць) та зарахувати йому в строк відбування покарання в порядку ст. 208 КПК України.

Матеріали клопотання автоматизованою системою документообігу суду 30 липня 2024 року були передані для розгляду раніше визначеному головуючому судді ОСОБА_1 , однак у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 29 липня 2024 року до 8 вересня 2024 року включно питання про можливість розгляду поданого клопотання вирішується судом наступного робочого дня.

Оглянувши матеріали клопотання, справи №463/6430/18, провадження №1-кс/463/86/21, вважаю, що клопотання слід повернути особі, яка подала клопотання з наступних підстав.

Стаття 208 КПК України передбачає порядок затримання уповноваженою службовою особою особи, підозрювану у вчиненні злочину, та не містить жодних положень щодо зарахування строку перебування під домашнім арештом в строк відбування покарання.

Натомість, такі положення містяться в ст. 72 КК України. Так ч. 7 даної статті Кодексу визначено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Частиною 1 визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

Водночас, дані норми викладені в Розділ XI «ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ» КПК України та регламентують правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту та стадії ухвалення судом вироку у справі.

Питання порядку та територіальної підсудності розгляду таких клопотань на стадії виконання вироку суду не врегульовано ні ст. 72 КК України, ні ст. ст. 537, 539 КПК України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Як вбачається з поданого ОСОБА_2 клопотання, таке фактичне порушує питання про скорочення терміну призначеного судом покарання, що є пом`якшенням покарання.

При цьому п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати в тому числі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого зокрема пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відтак виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, клопотання в порядку ч. 7 ст. 72 КК України щодо особи, яка відбуває призначене їй покарання, повинно розглядатися за територіальною підсудністю місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Катеринівка, та належить до територіальної підсудності Сарненського районного суду Рівненської області.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого про зарахування строку домашнього арешту у строк покарання не підсудне Личаківському районному суду м. Львова та підлягає поверненню заявнику.

При цьому особі, що звернулась з клопотанням слід роз`яснити, що вона вправі звернутись з відповідним клопотанням про зарахування строку домашнього арешту у строк покарання до Сарненського районного суду Рівненської області.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 72, 372, 537, 539 КПК України, -

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку домашнього арешту у строк покарання - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право на звернення з клопотанням про зарахування строку домашнього арешту у строк, враховуючи зміст положень ст.ст. 537, 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто до Сарненського районного суду Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1