Справа № 750/4884/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/255/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2024 року.

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Олександрівка Чернігівської області, громадянину України, з професійною технічною освітою, не працюючому, не одруженому, який має неповнолітню дитину, проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 липня 2024 року, з визначенням розміру застави в сумі 90 840 гривень.

Задовольняючи подання слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Як альтернативний вид запобіжного заходу слідчий суддя визначив розмір застави, вказавши на те, що саме така сума в разі її внесення буде здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 ухвалу слідчого просить скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вказує на те, що прокурором не доведено наявності ризику переховування ним від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, адже він ніколи не ухилявся від явки до слідчого або суду, завжди з`являвся за викликом, жодним чином не намагався уникнути відповідальності або незаконно впливати на потерпілих та свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальну провадженню. При цьому, він визнав свою вину та щиро розкаюється, активно сприяє розкриттю кримінальних правопорушень.

Просить врахувати, що він був одружений, увесь час до середини грудня 2023 року працював офіційно, має сина 2011 року народження, в утриманні якого завжди приймав участь, та який після початку війни виїхав з бабусею та дідусем до Німеччини. Протиправні дії ним були вчинені внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин. Так сталося, що він залишився один, крім сина, який зараз вимушено знаходиться далеко від нього, та сестри, яка є інвалідом, у нього нікого немає. Дружина пішла від нього та потрапила під вплив іншого чоловіка, який раніше був судимий та вчиняв протиправні дії щодо нього, викрав його документи, наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, після чого він перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Чернігівської обласної лікарні та через незадовільний стан здоров`я втратив роботу, в результаті чого опинився в тяжкому матеріальному та пригніченому стані.

Просить прийняти до уваги, що раніше він не був судимим, на даний час зміг опанувати себе та негативно ставиться до вчинених протиправних дій, зробив для себе правильні висновки і запевняє, що більше вчиняти злочини не буде.

Запевняє суд, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, за першою вимогою буде прибувати, та не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вже зробив для себе правильні висновки і став на шлях виправлення, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації буде цілком достатнім та забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вказуючи на його достатність та можливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків, з метою запобігти встановленим ризикам, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та обставини його вчинення, особу підозрюваного, який нові крадіжки вчинив під час розгляду в суді аналогічних кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001050 від 30 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення двох епізодів крадіжки майна потерплих ОСОБА_9 на загальну суму 5 570 грн., та ОСОБА_10 на загальну суму 8 697, 26 грн., в період оголошеного воєнного стану.

29 травня 2024 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Тим більше, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні крадіжки в той період часу, коли відносно нього на розгляді в суді перебували матеріали іншого кримінального провадження та в якому 29 травня 2024 року був ухвалений вироку, який на даний час не набрав законної сили через те, що був оскаржений прокурором вищого рівня.

Отже, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , могли ним бути вчинені в той час, коли він чітко та розумів карність своїх дій, тяжкість можливих наслідків, але знову вчинив крадіжку чужого майна, що виключно негативно характеризує його як особу, яка не ставиться критично до свої вчинків та не усвідомлює наслідків.

Такі обставини ставлять під сумнів той факт, що інший біль м`який вид запобіжного заходу зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, як намагається довести сторона захисту.

Отже, колегія суддів погоджується, що існують обґрунтовані підстави вважати, що розуміючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_6 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Вказівки підозрюваного про те, що він не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, визнав вину, співпрацює зі слідством, не приймаються до уваги.

Висловлення будь-яких намірів з боку підозрюваного є лише його намірами та не гарантують їх виконання в майбутньому, тим більше не є гарантією дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваним, який підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень в той час, коли щодо нього в суді розглядалось інше кримінальне провадження, де він обвинувачувався у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, визнавав вину та вказував, що усвідомив наслідки своїх дій, однак, це не стало поштовхом для того, щоб розпочати законослухняний спосіб життя, не утримало ОСОБА_6 від вчинення кримінальних правопорушень.

Той факт, що ОСОБА_6 співпрацює зі слідством на етапі досудового розслідування не гарантує, що під час судового розгляду він дотримуватиметься належної процесуальної поведінки, з урахуванням того, що на даний час він чітко розуміє наслідки своїх дій, усвідомлює, що йому загрожує реальний строк покарання з відбуттям в місцях позбавлення волі.

Посилання підозрюваного на тяжкі сімейні та життєві обставини не є гарантіє того, що підозрюваний дотримуватиметься належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду. Всі перелічені в апеляційній скарзі відомості можуть бути враховані під час ухвалення вироку у кримінальному провадженні, але не приймаються до уваги на час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Тим більше, судом прийнято рішення про визначення суми застави, сплативши яку ОСОБА_6 буде звільнений з під варти, а сплачена сума буде здатна гарантувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13