Справа № 175/7856/23
Провадження № 1-кп/175/456/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0001389, № 0000057, № 0000085, № 0001360 за обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, розлученого,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв по відношенні до своєї матері, тобто особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, психологічне насильство, що призвело до її психологічних страждань.

Так, 31 липня 2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

03 серпня 2023 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного та фізичного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , хапав її за волосся та вдарив декілька разів по голові, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свої систематичні дії, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 02 жовтня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, умисно вчинив дії психологічного та фізичного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , принижував, ображав та вдарив відром по голові, тобто вчинив домашнє насильство.

Внаслідок вказаних вище умисних, систематичних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, психологічне насильство, завдано психологічні (моральні) страждання, які є тривалими, інтенсивними і негативними за своїми проявами.

Крім того, 29 серпня 2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

04 вересня 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свої систематичні дії, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 09 січня 2024 року, приблизно о 16 годині 26 хвилин, умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство. Так само, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 14 січня 2024 року, приблизно о 16 годині 38 хвилин, умисно вчинив дії психологічного та економічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та виганяв з квартири, тобто вчинив домашнє насильство. Так само, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 26 січня 2024 року, приблизно о 18 годині 44 хвилини, умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство. Так само, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 29 січня 2024 року, приблизно о 13 годині 37 хвилин, умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство.

Внаслідок вказаних вище умисних, систематичних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, психологічне насильство, завдано психологічні (моральні) страждання, які є тривалими, інтенсивними і негативними за своїми проявами.

Крім того, 07 травня 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

25 травня 2024 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство, за що постановою Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свої систематичні дії, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , 05 серпня 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, умисно вчинив дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_6 , принижував, ображав та погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство.

Внаслідок вказаних вище умисних, систематичних, протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, психологічне насильство, завдано психологічні (моральні) страждання, які є тривалими, інтенсивними і негативними за своїми проявами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Крім того, згідно з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року видано обмежувальний припис відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на строк до шести місяців, яким встановлено тимчасові обмеження його права, а саме: заборонено перебувати в місці мешкання матері ОСОБА_6 як з постраждалою особою за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближатися на певну відстань до місця мешкання та проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , роботи, інших місць частого відвідування нею як постраждалою особою; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 як постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривдникові, переслідувати її і в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести телефонні переговори та смс-листування з нею як з постраждалою особою або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 13 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 був ознайомлений із вказаним судовим рішенням.

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вказаних вище приписів та обмежень, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, діючи з умислом, спрямованим на невиконання обмежувального припису, 15 лютого 2024 року прийшов за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштував з нею конфлікт, внаслідок чого остання була змушена звернутися до Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямованим на невиконання обмежувального припису, обвинувачений ОСОБА_5 17 лютого 2024 року прийшов за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштував з нею конфлікт, внаслідок чого остання була змушена звернутися до Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Так само, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямованим на невиконання обмежувального припису, обвинувачений ОСОБА_5 20 лютого 2024 року прийшов за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштував з нею конфлікт, внаслідок чого остання була змушена звернутися до Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вказаних вище кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєні ці кримінальні правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд провадження за її відсутності, покарання просить призначити відповідно до вимог закону.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів і кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше був судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за вчинення яких не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальним проступком і нетяжкими злочинами, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), та у виді обмеження волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), із подальшим застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 126-1, ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ст. 390-1 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичної затримки на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: диски з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 8176 (вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: