У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна

матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 від 09.10.2024 заознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0001594 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який повідомив, що 12.08.2024 року ОСОБА_4 , дізнався, що невстановлена особа, підробіл оренди та суборенди та не звільняє належне йому приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.08.2024 року набув корпоративних прав на ТОВ «Вісім Акрів» та являється власником вказаного ТОВ «Вісім Акрів», крім корпоративних прав ОСОБА_4 належним майном на вказане підприємство, яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме нежитловими приміщеннями в розмірі 220 м.2, де з попередніми власниками було укладено договір оренди з ТОВ «КВВ Консалтинг», які у свою чергу уклали договір суборенди з невідомим суб`єктом господарської діяльності, однак у вересні 2024 року ТОВ «Вісім Акрів» розірвали договори оренди з ТОВ «КВВ Консалтинг», які повідомили, що суборендарів було повідомлено про розірвання договору та необхідність залишити приміщення. Однак у вересні 2024 року ОСОБА_4 дізнався, що всупереч розірваним договорам оренди магазин «Пиво плюс» продовжило діяти та здійснює свою господарську діяльність у подальшому як було встановлено ОСОБА_4 , власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » являється ОСОБА_5 та який не має наміру покидати приміщення, яке на праві власності належить ТОВ «Вісім акрів», та який повідомив останнім, що у нього маються дійсні договори оренди та суборенди, які виникають сумніви у їх достовірності.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що з 12.08.2024 року,власником ТОВ «Вісім Акрів» є ОСОБА_4 .

Прохали накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «Вісім Акрів», а саме на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження .

Слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна не викликався, оскільки в разі повідомлення його про наявне клопотання, існує ризик знищення, відчудження вказаного майна третім особам.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі викладеного, з метою збереження вказаного майна та можливо, в подальшому, в разі необхідності спец.конфіскації вказаного майна для можливо відшкодування шкоди, існує необхідність накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «Вісім Акрів», а саме на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження ними до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку.

Керуючись вимогами ст. 98, 170-171 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «Вісім Акрів», а саме на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження ними до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м. Полтави ОСОБА_1