Справа № 930/2594/24
Провадження №11-сс/801/784/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000226, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_7 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року клопотання слідчої СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто з 07.10.2024 по 06.12.2024 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90840 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області - код отримувача за , Банк Отримувача ДКСУ м. Київ ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 820172, рахунок отримувача UA0000401.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчої СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи по кримінальному провадженні; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання слідчій СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в слідчому ізоляторі ГУНП у Вінницькій області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Вінницького РУП у Вінницькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він будучи раніше неодноразово судимим, останній раз засуджений 21.06.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, якому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточну міру покарання у виді 3 років позбавлення волі, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента № 469/2024 від 12.08.2024 до 09.11.2024, будучи звільнений 12.09.2024 з місця відбування покарання на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

15.09.2024 о 15:00 год, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в інше приміщення, прийшов до домогосподарства ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшовши на територію вищевказаного домогосподарства, шляхом вільного доступу проник у господарську будівлю, звідки здійснив крадіжку електричної ланцюгової пилки марки «Forte» моделі «FES 24-40», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 2611 грн. 88 коп., металевого секатора з пластиковими ручками жовтого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 204 грн. 00 коп., оливи для змащування ланцюгів «Kamberg SN-150» об`ємом 1 літра, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 120 грн. 00 коп., консервації, а саме маринованого овочевого асорті домашнього приготування у скляній банці об`ємом 3 літри, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 140 грн. 00 коп., соняшникової рафінованої олії дезодорованої вимороженої об`ємом 2 літри, торгової марки «Кухар рішельє», яка знаходилась в пластиковій банці об`ємом 9,5л/8,74кг, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 145 грн. 02 коп, а всього на загальну суму 3220 гривень 90 копійок, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_7 намагався винести викрадене майно з території домогосподарства ОСОБА_11 та розпорядитись ним, однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля виходу з господарства був помічений ОСОБА_11 , після чого залишив місце вчинення злочину, покинувши викрадене майно на території домогосподарства останньої.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що в задоволеному судом клопотанні сторона обвинувачення зазначала зокрема про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, які обгрунтовувала тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та обгрунтованістю підозри.

Проте, сторона захисту вважає, що зазначені слідчим обставини не вказують на наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання ОСОБА_7 будь-яких показів не давав, заперечував свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, також відмовився давати покази під час його допиту слідчим в якості підозрюваного.

Під час погодження позиції з захисником зазначав, що не пам`ятає щоб вчиняв інкриміновані йому дії.

З огляду на зазначене, захисник вважає, що підозрюваний не визнає свою вину, а наявні на даний час докази не вказують на його причетність до вчинення замаху на крадіжку, яка мала місце 15.09.2024 року в с. Медвежа Вінницького району Вінницької області, вважає, що підозра відносно ОСОБА_7 є необгрунтованою та базується лише на показах потерпілої особи, інших доказів матеріали кримінального провадження не містять.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 16.09.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, 30.09.2024 року йому повідомлено про підозру.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Доводи викладені в апеляційній скарзі захисника щодо відсутності доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, будучи звільнений 12.09.2024 з місця відбування покарання на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин, що характеризує ОСОБА_7 як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , зазначені у апеляційній скарзі захисника обставини приймались до уваги в сукупності зі всіма обставинами провадження, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання слідчого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Відповідно до п.2 ч.5ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 90 840 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4