Справа № 638/452/24
Провадження № 1-кп/638/24/24
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001857 від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0001857 від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року продовжено щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 серпня 2024 року. Змінено місце попереднього ув?язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його переведення з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні 27 серпня 2024 року прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого на підставі того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. Розмір застави просив залишити без змін.

Захисник та обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти не заперечували.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу була встановлена наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що у разі перебування обвинуваченого на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Станом на день проведення судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризиків, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, а тому, з огляду на тяжкість злочину та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим, що як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнається вагомими факторами при оцінці даного ризику, ОСОБА_4 особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Суд наголошує, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд враховує, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , в сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що не всі свідки сторони обвинувачення допитані в судовому засіданні, а тому ОСОБА_4 може здійснювати на недопитаних свідків незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності існування інших обставини, а саме:

- вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

- ОСОБА_4 висунуто державне обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у разі визнання винуватим у його вчиненні, з урахуванням його ролі у вчиненні цього правопорушення, останньому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти до десяти років;

- ОСОБА_4 є військовослужбовцем, має місце реєстрації та мешкання, раніше не судимий;

- стороною захисту не долучено до кримінального провадження доказів того, що поточний стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства;

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Продовжуючи строк виняткового заходу, суд виходить з того, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які встановлені в ході розгляду даного клопотання. Так, особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; заяв про взяття на поруки обвинуваченого до суду не надходило; умови домашнього арешту не запобігають можливості вільного спілкування з особами, стосовно яких може бути встановлено обов`язок утриматись від спілкування у зв`язку з необхідністю запобігти ризику впливу на них. Враховуючи такі обставини, дієвість кримінального провадження не зможе забезпечити і застава як основний запобіжний захід.

Щодо розміру застави, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року було зменшено розмір застави з 80520,00 грн до 60560,00 грн. Суд вважає, що визначена судом 11 березня 2024 року застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не буде завідомо непомірною для обвинуваченого, враховуючи його майновий стан.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги дані про обставини злочину, про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити щодо ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів до 25 жовтня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 гривень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити .

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 25 жовтня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560,00 грн (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з місця проходження військової служби, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1