233 № 233/3828/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 22 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, має вищу освіту, не заміжня, проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця-оператора 1 піхотного взводу 2 піхотної роти піхотного батальйону (1 інтернаціонального легіону оборони України) військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, раніше не судима зареєстрована за адресою: 121 St Pauls Close, Ealing, London, Great Britain,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 листопада 2023 року №320 солдата Javid Sadia призначено на посаду стрільця-оператора 1 піхотного взводу 2 піхотної роти Піхотного батальйону (1 інтернаціональний легіон оборони України) військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат Javid Sadia, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, була зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно з нормативними вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу»: водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Проте, солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, допустила їх порушення та вчинила злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 22 березня 2024 року приблизно об 13 годині 00 хвилин, в світлий час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «FORD RANGER SUPER CAB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Інженерна зі сторони вул. Першотравнева в напрямку вул. Костюшко в м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, не будучи уважною, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, не виконала нормативні вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, за наявності транспорту, який наближається до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, не поступилась дорогою, та здійснила виїзд на головну дорогу вулицю Бахмутська, де скоїла зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO FSO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події, водій автомобіля марки «DAEWOO FSO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правого надколінника з пошкодженням власної зв`язки, закритий перелом лодижки лівої гомілки, рана носу, обох повік, садна лоба та підборіддя, які відносяться до середніх тілесних ушкоджень, які потребують свого лікування термін більше ніж 21 доба (3 тижня).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що обвинувачена примирилася з потерпілим, відшкодувала заподіяну шкоду, вибачилася перед ним, і він її пробачив.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала клопотання свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки вона повністю відшкодувала йому заподіяну шкоду, вибачилася перед ним, і він її пробачив.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки для цього наявні всі передбачені умови.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , дійсно мало місце та таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до статей 12, 25 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що будь-яких претензій він до обвинуваченої не має і пробачив її, вона відшкодувала йому усю спричинену шкоду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Постановляючи рішення, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставини закриття кримінального провадження в порядку статті 46 КК України, та добровільність їх позицій, а також роз`яснив процесуальні наслідки зазначеного.

Таким чином, наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2024 року накладено арешт на транспортні засоби, який після набрання ухвалою законної сили необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судові експертизи, витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень в сумі 6815,52 грн на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 лютого 2024 року у справі №930/497/23.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 22 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 52 коп. процесуальних витрат.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2024 року, на транспортні засоби: автомобіль «FORD RANGER SUPER CAB», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_4 , та автомобіль «DAEWOO FSO LANOS», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_5 , після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «DAEWOO FSO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , переданий під розписку від 22 березня 2024 року ОСОБА_8 , - вважати повернутим за належністю;

- автомобіль «FORD RANGER SUPER CAB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до акту від 22 березня 2024 року передати на користь Збройних Сил України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1