Справа № 510/2206/24
Номер провадження № 1-кп/510/347/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку)

08 жовтня 2024 року року суддя Ренійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглядаючи у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2024 № 0000103, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, гр. України, із середньою освітою, офіційно працюючого, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Навесні 2024 р., більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_2 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення паспорту громадянина іншої держави з метою його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи, перебуваючи за адресом: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документа, який видається іноземною установою, що має право видавати такі документи, з метою подальшого використання його для посвідчення своєї особи, як громадянина іноземної держави, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою фото-редактору виготовив бланк паспорту Республіки Молдова куди вніс свої особисті дані з фотокарткою, а також завірив зазначений паспорт своїм підписом. З метою доведення свого злочинного умислу на підроблення документа до кінця ОСОБА_2 вирушив до м. Одеса, де звернувшись до друкарні, адресу якої встановити не видалось можливим, за допомогою знако-друкуючого пристрою з термо-сублімаційним способом друку роздрукував паспорт громадянина Республіки ОСОБА_3 із номером В41580347 від 03.08.2020, виданого компетентним органом Республіки ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території Республіки Молдова та виготовлене не підприємством, що здійснює випуск даної продукції.

Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_2 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за ознаками: підроблення офіційного документу з метою його використання.

Крім того, ОСОБА_2 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, зберігав при собі завідомо підроблений паспорт громадянина Республіки ОСОБА_3 із номером НОМЕР_1 від 03.08.2020, на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 18.09.2024 р. близько 12:00 год., ОСОБА_2 керуючи вантажним транспортним засобом - автомобілем марки «МАМ» реєстраційний знак НОМЕР_2 , рухався по автодорозі М-15 Одеса-Рені, де був зупинений прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » біля АДРЕСА_3 для перевірки документів. З метою доведення злочинного умислу, направленого на використання завідомо підробленого документу, а саме завідомо підробленого паспорту громадянина Республіки ОСОБА_3 та діючи умисно, для підтвердження своєї особи, достовірно знаючи про те, що вказаний паспорт В41580347 від 03.08.2020 р., виданого компетентним органом Республіки Молдова на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підроблене, використав завідомо підроблений документ, пред`явивши його співробітнику прикордонного наряду.

Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_2 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого офіційного документу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились: в підробленні офіційного документу з метою його використання, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України; в використання завідомо підробленого офіційного документу, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви від 03.10.2024 р. про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підозрюваний ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_5 , вину у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті. Свою провину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальні правопорушення (проступки), а саме: в підробленні офіційного документу з метою його використання, та в використання завідомо підробленого офіційного документу. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступків, у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєні кримінальних правопорушень (проступків), є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудним своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 : в підробленні офіційного документу з метою його використання, та в використання завідомо підробленого офіційного документу, органом досудового розслідування, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує: за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документу з метою його використання; за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого офіційного документу.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальними проступками.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого: на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце мешкання та реєстрації.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання про вид покарання та його строки, суд виходить з наступного.

За загальним правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, при призначення покарання, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства, з застосуванням покарання у виді штрафу, що буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 20.09.2024 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-370, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен;

- за ч.4 ст.358 КК України - штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривен.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Накладений, ухвалою від 20.09.2024 р. слідчим суддею, арешт на речові докази: паспорт громадянина Республіки НОМЕР_3 від 03.08.2020 р., оформлений на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , поміщеного до поліетиленового пакету Національної поліції WAR 1166530 та вилученого до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області скасувати.

Речові докази: паспорт громадянина Республіки НОМЕР_3 від 03.08.2020 р., оформлений на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , поміщеного до поліетиленового пакету Національної поліції WAR 1166530 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1