Справа №211/5502/24 Провадження № 1-кп/211/609/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 25.07.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотин Дубнівського району Ровенської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, мобілізованого до військової частини НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді водія-заряджаючого, та перебуває у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_3 будучі військовослужбовцем військової служби мобілізований до військової частини НОМЕР_1 та обіймаючи посаду водія-заряджаючого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел спрямований на погрозу вбивством, 25 липня 2024 року приблизно о 09.30 годині ОСОБА_3 , прийшов до зупинки громадського транспорту «Дружба» по вул. Магістральна поблизу буд. 26 в м. Кривий Ріг, взявши свого травматичного пістолету марки «Flarm» № НОМЕР_2 , який попередньо поклав до зеленої сумки, яку одягнув на праве плече, де побачив раніше знайомого ОСОБА_4 , з яким мав систематично конфлікти. Прийшовши до вищевказаної адреси, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та вступив з ним в бесіду, в ході якої виник конфлікт з приводу не проходження служи в ЗСУ ОСОБА_4 .. В цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на погрозу вбивством ОСОБА_4 за допомогою травматичного пістолету марки «Flarm» № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 на відстань приблизно 2 метри та дістав правою рукою з зеленої сумки, яка була одягнута на його праве плече травматичний пістолет марки «Flarm» № НОМЕР_2 , надалі тримаючи в витягнутій правій руці травматичний пістолет марки «Flarm» № НОМЕР_2 , направив його в бік ОСОБА_4 .. Після чого, ОСОБА_3 почав наближатися до ОСОБА_4 , скорочуючи відстань між ними та виражаючи в його адресу нецензурну лайку. Реалізуючи свій протиправний умисел і не бажаючи від нього відмовлятись, ОСОБА_3 тримаючи травматичний пістолет марки «Flarm» № НОМЕР_2 в правій руці, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що його дії викличуть у ОСОБА_4 побоювання за власне життя, виражаючись нецензурною лайкою, направив травматичний пістолет марки «Flarm» № НОМЕР_2 стволом в обличчя ОСОБА_4 . Тримаючи пістолет ОСОБА_5 продовжив скорочувати відстань, тим самим почав демонстративно вказувати на реальність погрози пострілом. Сприйнявши погрози ОСОБА_3 , як реальні, ОСОБА_4 почав прохати останнього припинити його дії. ОСОБА_5 , не бажаючи відмовлятись від свого протиправного умислу та усвідомлюючи характер своїх дій, продовжив погрожувати ОСОБА_4 пістолетом до моменту поки ОСОБА_4 самостійно з бажання не настання пострілу схопив ОСОБА_3 за руки та відвів до гори пістолет, після чого перехожий свідок ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_5 та разом з ОСОБА_4 зупинили ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вищевказані обставини кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, в обвинувальному акті, прокурором викладено клопотання, в якому зазначено про те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути це кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Заява підписана в присутності захисника ОСОБА_7 ..

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням вказаного, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_3 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнаєщире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин та їх наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.129 КК України, застосувавши ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України. Застосовуючи до обвинуваченого положення ч.1 ст.76 КК України, суд враховує, що останній є військовослужбовцем та проходить службу в лавах ЗСУ, у зв`язку з чим суд, на підставі ч.1 ст.163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, покладає обов`язок нагляду за відбуттям ОСОБА_3 покарання з випробування під час іспитового строку, на командира військової частини, в якій ОСОБА_3 проходитиме військову службу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України. У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи у розмірі 1514грн. 56коп., які підтверджені документально, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному об`ємі на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ч. 1, 4 ст.76 КК України, ч.1 ст.163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій ОСОБА_3 проходитиме військову службу;

2) повідомляти командира військової частини, в якій ОСОБА_3 проходитиме військову службу про зміну місця проживання, служби.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 1 рік на підставі п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмір 1514 грн. 56 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази:п`ять гільз, які отримані внаслідок експериментальної стрільби п`яти патронів, які є боєприпасами несмертельної дії калібру 9 мм Р.А, протяжка каналу ствола та зразок марлевого тампону, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №1 КРУП в Дніпропетровській області знищити; 2 оптичних диски з відеозаписами від 25.07.2024 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; пістолет, який є короткоствольною вогнепальною зброєю самозахисту - гладкоствольним самозарядним пістолетом «Flarm Т910» калібру 9 мм P.A., заводський номер « НОМЕР_3 », промислового виготовлення «Україна (т.1 а.с.13-14), який зберігається в кімнаті речових доказів ВП №1 КРУП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1