Провадження № 1-кп/127/919/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2024 за № 0000462, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 і, із вищою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, непрацюючого, внутрішньо переміщеної особи, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи обізнаним, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває по даний час, 03.09.2024 близько 18 год. 10 хв., перебуваючи на прилеглій території до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , на лавці помітив мобільний телефон торгової марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», в пластиковому чохлі чорного кольору, належний ОСОБА_6 , який незадовго до цього знаходився біля даного місця та через свою необачність залишив вказаний мобільний телефон.

ОСОБА_3 , побачивши вказаний телефон та усвідомлюючи, що майно належить іншій особі, яка нещодавно знаходилась біля вищевказаного місця та загубила його і може в будь-який час повернутися за ним, не вжив жодних заходів щодо встановлення власника, однак вирішив таємно викрасти чуже майно з метою його привласнення та подальшого використання для особистих потреб, таким чином заволодів мобільним телефоном марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», який фактично не вийшов з володіння власника, а лише опинився у неналежному, але відомому потерпілому місці.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказаний телефон фактично не вийшов з володіння власника, а залишениий ним у відомому йому місці, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, немаючи на це майно ні дійсного, ні гаданого права, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення, забрав технічно справний мобільний телефон торгової марки «РОСО» серії «Росо Х5» в корпусі жовтого кольору в протиударному чохлі «R-NOTE12 Pro 5G» чорного кольору, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта, ринкова вартість телефону мобільного зв`язку марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», становить 8 036,58 грн., ринкова вартість протиударного чохла «R-NOTE 12 Pro 5G» чорного кольору становить 179,90 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 8 216,48 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, про вчинене жалкує та завіряє суд, що подібне більше не повториться, завдану шкоду відшкодував, просить призначити мінімальну міру покарання.

У судове засідання законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати у її відсутності, просила обвинуваченого суворо не карати, завдану шкоду обвинуваченим відшкодовано.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без представника потерпілого.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, непрацевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію законного представника потерпілого, яка просила обвинуваченого суворо не карати.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, непрацевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, завдану шкоду відшкодував.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 року на мобільний телефон торгової марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», в корпусі жовтого кольору в протиударному чохлі «R-NOTE12 Pro 5G» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта №2762/24-21 від 16.09.2024 року в розмірі 1 893 грн. 20 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 року на мобільний телефон торгової марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», в корпусі жовтого кольору в протиударному чохлі «R-NOTE12 Pro 5G» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон торгової марки «РОСО», серії «Росо Х5» моделі «Росо Х5 Pro 5G», в корпусі жовтого кольору в протиударному чохлі «R-NOTE12 Pro 5G» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 06.09.2024 року та квитанції №167 від 18.09.2024 року, переданий до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя