БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2307/24
Провадження № 1-кс/497/819/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника - адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

особи, стосовно якої розглядається скарга - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення незаконно затриманої особи,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення незаконно затриманої особи, у відповідності до якої скаржник зазначає, що 20.09.2024 року ОСОБА_4 був без будь-яких підстав затриманий співробітниками поліції та наразі будь-яких правових підстав утримується у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить слідчого судді зобов`язати начальника Болградського РТЦК негайно звільнити ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді відкрито провадження та зобов`язано начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 доставити ОСОБА_4 в судове засідання або повідомити про його відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 27.09.2024 просив розглянути скаргу без участі представника, забезпечивши при цьому доставку в судове засідання ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що в попередню п`ятницю він був затриманий поліцейськими на КП «Дачне» на трасі Одеса-Київ, які викликали представників ТЦК, які його без будь-яких пояснень затримали та доставили до одеського збірного пункту, де протримали 4 дні. Після чого повезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім в якусь військову частину, де лікар зазначив, що він не підходить за станом здоров`я. Після чого, 26.09.2024 року його доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де й утримують. Також ОСОБА_4 повідомив, що повісток не отримував, ВЛК не проходив та не відмовлявся проходити, жодного документу не підписував, не знає про складання протоколу затримання.

Адвокат в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації, в розшуку не перебуває, позбавлений свободи протизаконно та має бути звільнений.

Вислухавши доводи ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права.

Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно норм кримінального процесуального законодавства чи КУпАП службові (посадові) особи РТЦК та СП не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади ч и службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало з аконної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як встановлено в ході розгляду даної скарги, ОСОБА_4 без його на то волі, з 26.09.2024 року утримується на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 не надано слідчому судді доказів законного знаходження там громадянина ОСОБА_4 . У відповідності до інформації з додатку «Резерв+» станом на 26.09.2024 року ОСОБА_4 в розшуку не перебуває, є військовозобов`язаним та обліковується у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_5 безпідставно утримує ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведені норми права та закріплені Конституцією та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права людини та громадянина, слідчий суддя вважає, що право на свободу ОСОБА_4 в даному конкретному випадку має бути захищено судом й слід зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 його звільнити.

Керуючись ст.ст.5, 6, 13 ст.ст. 29, 55 Конституції України, ст.206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення незаконно затриманої особи задовольнити.

Зобов`язано начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено в залі суду 27.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1