Справа № 645/2440/24
Провадження № 1-кс/645/1629/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000506 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000506 від 02.04.2024 року, в якому просила надати тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , з можливістю її подальшого вилучення у працюючому відділенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території м. Харкова, а саме до інформації, яка містить відомості, що становлять банківську таємницю.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, щодо кримінальних правопорушень відомості про яке 02.04.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 за ч.4 ст. 190 КК України. Так, до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення ДКП № 358435 про те, що невідомі особи шахрайським шляхом, назвавшись представником банку, під приводом перевипуску банківської картки заволоділи грошовими коштами у розмірі 66,48 доларів, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим нанесли матеріальної шкоди. Коли заявниця зайшла в банківський застосунок, то побачила невідоме списання, після чого почала перевипускати картку, в додатку з`явилось вікно з новою карткою, на яку вона перевела кошти, а пізніше побачила, що з основної картки ще здійснено невідоме для неї списання. 02.04.2024 року за даним фактом СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 04.04.2024 року під час досудового розслідування допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що вона клієнт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вже приблизно більше 20 років, у неї у володінні були картки універсальна, для виплат та доларова, номер яких вона не пам`ятає. Наразі у неї було перевипущено картки та у її володінні перебувають такі картки: золота « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 та золота « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 (доларова картка). 23.03.2024 року вона знаходилась вдома за вищезазначеною адресою та приблизно о 19 год. 37 хв. на її мобільний номер телефону зателефонували з мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , спочатку вона не взяла слухавку, але через 3 хвилини перетелефонувала на мобільний номер телефону НОМЕР_4 , піднявши слухавку на зв`язку був чоловічий голос, який представився працівником « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та задав їй питання чи не робила вона переказ грошових коштів за останній час та попрохав перевірити платежі в застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який встановлено на її мобільний телефон. Вона погодилась та не відключаючись від розмови, зайшовши в застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який встановлено на її мобільний телефон, де виявила що о 19 год. 36 хв. була проведена транзакція на загальну суму 13 356,65 грн, після чого вона повідомила чоловіку, що в неї було списано зазначену суму, на що він повідомив, що це шахрайські дії третіх осіб та потрібно перевипустити зазначену картку, але потрібно перед тим як зробити нову картку переказати на неї грошові кошти зі старої, на що вона погодилась та почала виконувати дії, які диктував вищезазначений чоловік, а саме: зайти в застосунок « ІНФОРМАЦІЯ_5 », після чого почала натискати кнопки в « ІНФОРМАЦІЯ_5 », які точно, вона не пам`ятає, після чого натиснула перевипуск картки, натиснувши на який, вона отримала повідомлення про документ перевипуск картки в якому було зазначено 4-тири значний код та номер картки № НОМЕР_5 . Після чого вищезазначений чоловік їй сказав, щоб вона на зазначену картку зробила переказ грошових коштів на суму 10 000,00 грн, на що вона погодилась та переказала 10 000,00 грн на зазначену картку в договорі, грошові кошти було переказано без підтвердження. Після цього він сказав переказувати наступну суму у розмірі 13 000,00 грн, вона погодилась та при переказі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » прислав повідомлення про проходження підтвердження, на що чоловік повідомив, що не потрібно підтверджувати, бо це шахраї та вони будуть шукати інший регламент на переказ зазначених коштів. Після чого сказав шукати якусь строчку, вона не розуміла що за строчку та після чого зв`язок обірвався та на її передзвони на зазначений номер телефону ніхто не підіймав. 25.03.2024 року вона звернулась у відділення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де їй повідомили, що 24.03.2024 року з її доларової картки було переказано грошві кошти на загальну суму 66,48 доларів. Потім було заблоковано її попередні картки, після чого вона подала заявки на повернення грошових коштів № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 та було перевипущено нові картки. Також додала, що 25.03.2024 року о 23 год. 10 хв. по заявці № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 13 108,29 грн було повернено їй на картку. До протоколу допиту додає дві виписки про рух грошових коштів по її карткам.

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення особи, причетної до скоєння даного кримінального правопорушення, в органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні доступу до особистих даних власника банківської картки № НОМЕР_5 , які належать АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: заяв про відкриття/закриття банківської картки із № НОМЕР_5 договорів на розрахунково-касове обслуговування відповідних фізичних осіб; договорів щодо надання банківською установою, цим фізичним особам послуг, пов`язаних з функціонуванням системи «Клієнт-банк), також інших документів, що надавались Банку у зв`язку з відкриттям, закриттям, обслуговуванням та функціонуванням вказаних банківських карток; банківських виписок/роздруківок руху грошових коштів по банківській картці із № НОМЕР_5 , із зазначенням контрагентів, їх контактних даних, вхідного залишку, дати та призначення, зняття чи перерахування з рахунку грошових коштів із зазначенням адреси зняття та анкетних даних отримувача, ІР-адрес входів та реєстрації до системи віддаленого доступу, номерів телефонів зареєстрованих за вказаним рахунком, інформацію стосовно банкоматів, з яких здійснювалося поповнення, зняття грошових коштів прив`язаної до них банківської картки із № НОМЕР_5 , із вказанням адрес їх розташування та обов`язковим надання фото-відеозаписів моментів поповнення, зняття грошових коштів, в тому числі за операції без картки по вказаному рахунку за період часу з 23.03.2024 року по 24.03.2024 року оскільки дана інформація має доказове значення у кримінальному провадженні та отримати доступ до даної інформації іншим чином немає можливості.

Представник банківської установи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання банківську установу було повідомлено, причини неявки суду не відомі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Жоден з інших слідчих, зазначених у витязі з ЄРДР кримінального провадження №0000506, у судове засідання для підтримання клопотання також не з`явився.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У главі 15 КПК України визначений та регульований спосіб вилучення речей і документів у особи, у володінні якої вони знаходяться, шляхом тимчасового доступу до них.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (частина друга статті 159 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина п`ята статті 132 КПК України).

Встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000506 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання суду надано: копію рапорта від 02.04.2024 року (запис ЄО № 4225) сформований страшим інспектором ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 ; копії заяви та протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 03.04.2024 року; копії виписок по картці /рахунку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Так, з наданих копій виписок по картці/рахунку № НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) і додатковим рахункам договору SAMDN8856 від 07.08.2012 року за період 23.03.2024-24.03.2024 року та по картці/рахунку № НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ) і додатковим рахункам договору SAMDWFC5 від 26.06.2017 року за період 23.03.2024-24.03.2024 року вбачається, що по рахунку потерпілої відбувались транзакції на суму: 13356,65 грн (операція від 23.03.2024 року о 19.36), 10050,00 грн з комісією у сумі 50,00 грн (операція від 23.03.2024 року о 19.55 год); 66,48 дол.США (операція від 24.03.2024 року о 18.47 год.), які потерпіла підтвердила під час допиту від 03.04.2024 року.

Проте, у вказаних виписках не відображені відомості про номер банківської картки отримувача, про яку зазначено у клопотанні, та відомостей про те, що банківська карта, доступ до якої просить слідчий, емітована саме в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Окрім того, матеріали клопотання не містять відомостей витребування слідчим з банківської установи інформації про рух коштів по банківській картці потерпілої ОСОБА_5 з якої суд міг би встановити номер карти/рахунку отримувача грошового переказу та банківської установи, у якій вона емітована.

Відповідно до п. 5 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

При цьому, банківська таємниця розкривається банками також органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів контрагента, єдиний ідентифікатор Національного банку України (код ID НБУ) надавача платіжних послуг контрагента, найменування надавача платіжних послуг контрагента (п. 3 ст. ч. 1 ст. 62 зазначеного Закону)

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вимоги до форми та змісту запиту на отримання інформації, що становить банківську таємницю, у тому числі до запитів органів державної влади, їх посадових і службових осіб, встановлюються ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з п. 7 розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, запит органу державної влади, його посадових і службових осіб на отримання інформації, що становить банківську таємницю, для фізичних осіб-резидентів має містити: прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків України або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, у якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України, або номер паспорта громадянина України у формі картки із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії.

Окрім того, під час дії надзвичайного або воєнного стану, який діє на території України з 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури (пункт 207 розділу XI Перехідних положень КПК України).

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, при розгляді зазначених клопотань, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наданих слідчим заяви та протоколу допиту потерпілої недостатньо для задоволення клопотання слідчого та надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Доказів того, що слідчим вичерпано можливість отримати інформацію по номеру банківської картки, яка перебуває у потерпілої, та може бути використана для встановлення обставин у кримінальному провадженні, шляхом реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних повноважень, передбачених статтями 40, 93 КПК України матеріали клопотання не містять.

Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведе до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Суд приходить до висновку, що слідчим усупереч положенням ст.ст. 2, 7 ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України, суду не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, відношення яких до кримінального провадження № 0000506 від 02.04.2024 року не доведено.

Окрім того, суд бере до уваги те, що слідчий у судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав.

Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (неявка прокурора і слідчого)

Відповідно до положень другого параграфу та ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. І ці органи представляють також і сторону обвинувачення у кримінальному провадженні.

Неявка без поважної причини сторони обвинувачення, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У разі неявки слідчого порушується принцип змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, тоді як суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, неявка сторони обвинувачення, представником якої подано клопотання, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що діючими нормами кримінального процесуального законодавства не заборонено слідчому/прокурору, після усунення недоліків клопотання, у задоволенні якого судом було відмовлено, повторно звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст. ст. 107, 162 - 165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000506 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1