Справа № 487/8114/24
Провадження № 1-кс/487/5061/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001639 від 17.09.2024 за ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001639 від 17.09.2024 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів з утриманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" без визначення розміру застави.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри за ч.1 ст. 115 КК України та зазначає про наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, а також враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, до 15 років позбавлення волі. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ще не допитано всіх свідків, встановлюється їх місце знаходження, а свідкі, яких допитано, проживають по сусідству з підозрюваним. Слідчий зазначає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом тривалого часу займався плануванням та підготовкою до вчинення злочину, а тому може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, слідчий просить не визначати розмір застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, погодившись з обставинами, викладеними в повідомленні про підозру, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку зі зстаном здоров`я.

Захисник підзорюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, врахувавши його вік і стан здоров`я та те, що підозрюваний активно сприяв встановленню обставин у справі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001639 від 17.09.2024 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 17.09.2024 в період часу з 10:26 до 11:20, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останній не менше двох ударів ножем в область черевної порожнини, спричинивши потерпілій відповідно до довідки Комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради від 18.09.2024 тілесні ушкодження, а саме: гостра крововтрата; колото-різані проникаючі поранення тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, в результаті отримання яких настала смерть ОСОБА_7 на місці.

17.09.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-в протоколі огляду місця події від 17.09.2024, квартири АДРЕСА_2 , під час проведення якого виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті;

-протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_5 зробив заяву про вчинення ним вбивства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мало місце 17.09.2024 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколі огляду від 18.09.2024 відкритої ділянки місцевості, розташованої біля трансформаторного розподілювача біля будинку АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на ніж у чохлі (ймовірне знаряддя злочину);

-протоколі огляду відкритої ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_5 від 18.09.2024, в ході якого виявлено та вилучено жіночі речі, розірвані та зі слідами плям бурого кольору; мобільний телефон «Самсунг»; ключі металеві, які, імовірно, належали потерпілій;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2024, яка є цивільною дружиною підозрюваного та пояснила, що близько 14:16 ОСОБА_5 зателефонував їй та повідомив, що пропала ОСОБА_11 ;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 17.09.2024, який показав, що у його дружини ОСОБА_13 є подруга ОСОБА_7 . Приблизно 2 місяці тому його дружина зустрічалася з ОСОБА_14 і побачила у неї на руках та горлі синці. ОСОБА_14 розповіла, що це зробив її знайомий « ОСОБА_15 », а саме: він хотів від неї близьких стосунків, а вона йому відмовила, після чого він її побив;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , яка показала, що у вчиненні вбивства ОСОБА_7 підозрює чоловіка, якого вона знає як ОСОБА_15 , оскільки зі слів ОСОБА_14 на початку червня 2024 ОСОБА_15 разом із нею перебували в квартирі, де знаходилися тварини та там до неї приставав та намагався вступити з нею в статевий акт через силу, поваливши ОСОБА_14 на підлогу, намагався її душити та порвав на ній футболку, але вона зуміла вирватися та вигнала його з помешкання. До поліції вона не зверталася, однак говорила, що він постійно за нею ходить та стежить за нею;

-протоколі пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками ОСОБА_16 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 , як чоловіка, який зі слів ОСОБА_7 близько двох місяців тому намагався вступити з нею в статевий акт через силу та душив її;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 17.09.2024, яка показала, що її подруга ОСОБА_7 жалілась, що її знайомий ОСОБА_15 залицяється до неї, але вона йому відмовила і у них погіршилися відносини. Близько двох місяців тому між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник конфлікт, в ході якого останній наніс ОСОБА_14 тілесні ушкодження та погрожував ножем через те, що вона відмовила йому у відносинах з ним. Також ОСОБА_14 розповідала, що ОСОБА_15 намагався з нею зв`язатися, але вона не відповідала та заблокувала його. Також він їй сказав, що ходив до «гадалки», яка сказала, що ОСОБА_14 скоро помре. У вчиненні вбивства ОСОБА_17 вона підозрює чоловіка, якого знає як « ОСОБА_15 »;

-протоколі пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками ОСОБА_13 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 як чоловіка, який зі слів ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження та погрожував ножем;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_18 , яка показала, що ОСОБА_7 жалілась на домагання та побиття від ОСОБА_5 , після чого він почав переслідувати її далі;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 17.09.2024, яка показала, що потерпіла жалілась їй на домагання від ОСОБА_5 , спричинення ним тілесних ушкоджень, та на переслідування з боку ОСОБА_5 ;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_20 від 17.09.2024, яка показала, що зі слів свого чоловіка ОСОБА_21 їй стало відомо про те, що ОСОБА_5 неодноразово говорив йому про те, що це завдяки йому їх сусідка ОСОБА_7 стала заробляти грошові кошти, начебто він їй допомагав з тваринами, між ними були інтимні відносини, однак ОСОБА_14 йому зрадила та почала зустрічатись з якимось військовослужбовцем і за це він її вб`є. 17.09.2024 близько 09:00 вона бачила ОСОБА_22 , який проходив повз її будинку під вікнами, що здалось їй підозрілим, оскільки він ніколи цією дорогою не ходив, її він не бачив та пішов у напрямку будинку ОСОБА_14 ;

-протоколі пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками ОСОБА_20 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 як чоловіка, якого вона бачила поряд з будинком потерпілої в день вчинення вбивства;

-довідці КУ "Бюро судово-медичної експертизи" від 18.09.2024, відповідно до якої підтверджується смерть ОСОБА_7 , судово-медичний діагноз: гостра крововтрата; колото-різані проникаючі поранення тулуба з ушкодженням внутрішніх органів; напад з використанням гострого предмету.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Хоча тяжкість покарання і не є визначеним елементом при продовженні щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні зі свідками у цьому кримінальному провадженні, які безспосередньо вказали на нього як на особу, яка могла вчинити кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на них з метою їх спонукання до ненадання показань або їх зміни. При цьому ризик впливу на свідків зберігається до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків.

Існування ризику, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України, виходячи з його обґрунтування у клопотанні слідчого, не доведено.

При розгляді даного клопотання, крім наявності вищенаведених ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився в 1961 році, є особою похилого віку, має хронічні захворювання, зокрема цукровий діабет 2 типу, гіпертонічну хворобу, проте відсутні дані про неможливість утримання підозрюваного в місцях озбавлення волі у зв`язку з наявними захворюваннями; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який неодружений, на даний час проживає в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу. Підозрюваний не працює, є пенсіонером; повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не отримував; раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

При цьому, слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні умисного злочину, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, що посягає на життя людини. Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В данному випадку, слідчий суддя, врахувавши положення чч. 3, 4 ст. 183 КПК України, встановлені ризики, обставини вчинення злочину, викладені в повідомленні про підозру, відповідно до яких внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 настала смерть ОСОБА_7 , не вбачає підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 15 листопада 2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1