08 листопада 2024 року Єдиний унікальний № 501/2514/24 Провадження № 1-кп/501/218/24
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2024 року м. Чорноморську

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2

номер справи 501/2514/24 провадження 1-кп/501/218/24

розглянувши у судовому засіданні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000228 від 14 лютого 2024 року та № 0000282 від 10 квітня 2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, одруженого на утриманні маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,-

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_5 ,

захисники (ВКЗ) - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладач (ВКЗ) - ОСОБА_8

обвинувачені (ВКЗ) - ОСОБА_3 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0000228 від 14 лютого 2024 року та № 0000282 від 10 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України; ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

04 листопада 2024 року в судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 підтримано наявне в матеріалах справи клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачені громадяни Республіки Киргистан ОСОБА_3 та ОСОБА_9 звинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину та вважав, що ризики, які були встановлені під час обрання такого запобіжного заходу, не зменшились та є реальними.

Позиція учасників процесу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження запобіжних заходів підтримав та прохав його задовольнити з підстав зазначених в них.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 та їх захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечували та, враховуючи відсутність підстав просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши клопотання про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу та вислухавши доводи сторін, суд виходить з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2023 року, під час досудового розслідування у даному провадженні, відносно ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державна установа «Одеський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Ухвалами суду було неодноразово задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинувачених строк дії обраного запобіжного заходу, зокрема ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 вересня 2024 року строк тримання під вартою, продовжено та спливає 18 листопада 2024 року.

Положеннями ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II «Заходи забезпечення кримінального провадження» Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, громадяни Республіки Киргистан ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на даний час, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Так, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених прокурором доведено, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, не зменшились та продовжують об`єктивно існувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя , суд повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомість обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_12 інкримінованих кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що може загрожувати особі у разі визнання винуватим (у вигляді позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано), міцність соціальних зв`язків ( є громадянами Кіргизії ,), майновий стан останнього (на час затримання не працевлаштований), наявність судимостей (раніше не судимі ).

Обґрунтованість правової позиції прокурора безумовно можливо перевірити лише під час судового розгляду. Проте , достатньо у даній стадії судового провадження, для висновку про те, що раціональні підстави для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до обставин інкримінованих йому діянь об`єктивно існують.

Під час розгляду клопотання прокурора, суд, зокрема, керується правовою позицією Європейського суду з прав людини, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою, виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та визнані судом реальними під час розгляду даного клопотання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», ОСОБА_13 проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що обвинувачені є громадянами іншої держави, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даному етапі судом не допитані потерпілі та свідки , тому є підстави вважати що останні можуть впливати на них , а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винуватими , передбачена санкцією ч.4 ст. 187 Кримінального кодексу України від восьми до п`ятнадцяті років.

Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_3 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.

Під час розгляду клопотань в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та імперативними положеннями ч. 6 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,

пов`язаного з застосування насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням наведеного застава судом не визначається.

Висновок суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суддя доходить висновку, про необхідність об`єднати матеріали кримінальних проваджень, також те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 315, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, одруженого на утриманні маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 02 січня 2025 року включно.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 02 січня 2025 року включно.

Розмір застави не визначати.

Повний текст ухвали проголошено 08 листопада 2024 року о 12.00 годині.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий