Єдиний унікальний номер 741/1015/24
Провадження № 1-кп/741/77/24
У Х В А Л А

м. Носівка 26 вересня 2024 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000034 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 16 червня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14 червня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 02 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця розбавлення волі, судимості не зняті та не погашені,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене 15 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На стадії судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження в частині, що стосується епізоду від 14 лютого 2024 року, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

У судовому засідання захисник посилався на те, що набув чинності закон, яким визначено інший розмір для розмежування дрібної крадіжки та крадіжки, дії обвинуваченого по вказаному епізоду наразі не кваліфікуються як крадіжка, тому просив закрити кримінальне провадження в цій частині.

Обвинувачений думку захисника підтримав, просив задовольнити заявлене клопотання. Пояснив, що йому зрозуміло суть клопотання, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Проти закриття кримінального провадження не заперечував.

Прокурор не заперечив проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що дійсно закон набув чинності.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву про проведення розгляду без його участі.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступного висновку.

На час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01 січня 2024 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2024 року в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки, шахрайства.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06 листопада 2009 року №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 4 червня 2009 року у 2024 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, крадіжка чужого майна, шахрайство вважалися дрібними, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302 грн. 80 коп. Якщо вартість майна, яким особа заволоділа шляхом крадіжки, шахрайства, перевищувала 302 грн. 80 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 302 грн 80 коп на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, кваліфікувалося за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 302 грн 80 коп - за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 2 чи ч. 4 ст. 185 КК України.

З 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у заволодінні шляхом крадіжки, шахрайства чужим майном вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого 14 лютого 2024 року ОСОБА_5 діяння, оскільки вартість викраденого майна становить 2719,67 грн.,

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Ураховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним 14 лютого 2024 року діяння, і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд ураховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , але не скасовано його протиправність взагалі.

Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 15 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, в частині епізоду, який мав місце 14 лютого 2024 року, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 15 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в частині епізоду, який мав місце 14 лютого 2024 року, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1