Провадження № 1-кп/947/1188/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 09.08.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, ФОП, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 08.08.2024, приблизно о 19:45 у ОСОБА_5 , який перебував в житловій кімнаті будинку N АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин з мешканцем сусіднього будинку N АДРЕСА_1 ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на погрозу знищення шляхом підпалу майна останнього та його співмешканки ОСОБА_7 , а саме: будинку N АДРЕСА_1 разом з їх особистими речами, що знаходяться в будинку N АДРЕСА_1 .

Потім, приблизно о 20:00 даного дня, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв у дворі будинку N АДРЕСА_1 металеву каністру ємністю 10 літрів повністю заповнену легкозаймистою сумішшю - бензином марки А-95 та свій металевий лом і підійшов до напівпідвального приміщення будинку N АДРЕСА_1 , де розміщений паливний газовий котел, і цим ломом вирвав металеву решітку відкритого вікна вказаного напівпідвального приміщення, яку повісив на хвіртці входу у двір будинку N АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, вилив через дане вікно з вказаної каністри приблизно 4 літри бензину марки А-95 в напівпідвальне приміщення будинку N АДРЕСА_1 .

Потім, приблизно о 20:30 вказаного дня у дворі будинку N АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, написав в своєму мобільному телефоні з сім-картою оператора мобільного зв?язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 в месенджері «Viber» повідомлення з погрозою знищення будинку N АДРЕСА_1 майном, що в ньому знаходиться, передавши «привіт 95 бензином», долучивши до цього повідомлення зроблений ним даним телефоном фотознімок вищевказаного відкритого вікна напівпідвального приміщення без металевої решітки, після чого о 20:36 даного дня ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, надіслав це повідомлення з фотознімком в месенджер «Viber» мобільного телефону ОСОБА_6 марки «Xiaomi Redmi Note 12 Pro» з сім-картою оператора мобільного зв?язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , отримавши яке останній разом ОСОБА_9 виявили на вищевказаній хвіртці свою металеву решітку, а в напівпідвальному приміщенні будинку N АДРЕСА_1 виявили, що воно залите бензином. При цьому ОСОБА_5 з двору будинку N АДРЕСА_1 гучно кричав ОСОБА_6 та ОСОБА_10 погрози знищення шляхом підпалу будинку N АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 створив реальні підстави побоюватися ОСОБА_6 та ОСОБА_9 здійснення ОСОБА_5 погрози знищення шляхом підпалу будинку N АДРЕСА_1 і майна, що в ньому знаходиться, після чого ОСОБА_6 викликав працівників поліції, яким ОСОБА_5 повідомив про вчинення вищевказаної погрози знищення майна шляхом підпалу.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 195 КК України, за кваліфікуючими ознаками - погроза знищення чужого майна шляхом підпалу, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 08.08.2024 року у нього виник умисел на знищення будинку АДРЕСА_1 , якій належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , для цього він взяв каністру з бензином, прийшов до будинку, вирвав ломом решітку відкритого вікна напівпідвального приміщення будинку де знаходився газовий котел, вилив з каністри бензину. Потім він зробив фотозйомку відкритого вікна без решітки, яку відправив на мобільний телефон ОСОБА_6 та відправив повідомлення з погрозою знищення будинку. У скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 195 КК України за кваліфікуючими ознаками - погроза знищення чужого майна шляхом підпалу, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді штрафу, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 195 КК України, призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 10 601 (десять тисяч шістсот одна) гривень 93 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2024 року на металеву решітку яку поміщено до паперової коробки та один змив легкозаймистої речовини яку поміщеного на стерильний тампон.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.09.2024 року на металеву каністру зеленого кольору об`ємом 10 літрів.

Речовій доказ: металеву каністру зеленого кольору об`ємом 10 літрів, повернути ОСОБА_5 .

Речовій доказ: один змив легкозаймистої речовини яку поміщеного на стерильний тампон, - знищити.

Речові доказ: металеву решітку яку поміщено до паперової коробки, повернути потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1