ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2340/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/378/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 4 ст. 152 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та засуджено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

14 жовтня 2024 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а кримінальне провадження до апеляційного розгляду ще не призначено, тому, суд, діючи відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України та беручи до уваги клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вирішує питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому.

У поданому клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, за яке йому призначено покарання у виді десяти років позбавлення волі, зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, спроби обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, тому просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на два місяці.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили клопотання прокурора, просять змінити на домашній арешт, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити, виходячи з наступного.

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, що не виключає можливість ухилення обвинуваченого від явки до суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує і правову позицію ЄСПЛ, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може ухилитися від слідства й суду.

Також, колегія при вирішенні питання продовження запобіжного заходу враховує що на час вчинення злочину ОСОБА_7 ніде не працював, не має утриманців, раніше несудимий.

З метою уникнення обвинуваченим суду, впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість призначеного йому покарання, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде не достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Беручи до уваги те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а також те, що апеляційний розгляд кримінального провадження по суті не завершений, а запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки особи, суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 401 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора в кримінальному провадженні задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2024 року засуджено за ч. 4 ст.152 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі, строк тримання під вартою по 05 грудня 2024 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді