25.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/5619/23
Єдиний унікальний № 205/5619/23
Провадження № 1-кс/205/1116/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання першого заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про скасування арешту з майна по кримінальному провадженню № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року заступник керівника прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької обл. ОСОБА_3 звернувся через систему «Електронний суд» до слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року було відкрито провадження за клопотанням про скасування арешту з майна.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 , та грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користуванням вказаними грошовими коштами. Згідно з відомостями АТ «ПУМБ» від 13 вересня 2023 року № КНО-07.8.6/4234БТ накладено арешт на кошти по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 у сумі 2 705 808 грн. 31 коп.; по рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_5 у сумі 455 грн. 65 коп. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року № 205/14399/23 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Маріупольської міської ради Донецької області шкоду, завдану державі, у розмірі 3 024 300,00 грн. З метою виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 20 червня 2024 року було видано виконавчий лист, який звернуто до виконання до Приморського відділу ВДВС у м. Маріуполі Донецької області та постановою головного державного виконавця від 01 серпня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75676298. 05 вересня 2024 року головним державним виконавцем винесено платіжні інструкції та направлено на виконання до АТ КТ «ПриватБанк» та АТ «ПУМБ». 06 вересня 2024 року на депозитний рахунок ВДВС від АТ КБ «Приватбанк» надійшли кошти у розмірі 1 000 грн., які пропорційно розподілені на витрати виконавчого провадження у розмірі 69 грн., виконавчий збір у сумі 84 грн. 64 коп. та кошти у розмірі 846 грн. 36 коп. перераховано на рахунок Маріупольської міської ради Донецької області, згідно з наданими реквізитами стягувача. АТ «ПУМБ» повернув платіжну інструкцію без виконання на підставі п. 27, п. 80 Інструкції НБУ № 163 від 29 липня 2022 року, ч. 7 ст. 170 КПКУ, на підставі накладеного арешту на рахунок платника за іншим виконавчим документом. 13 вересня 2024 року на адресу окружної прокуратури надійшла заява від представника потерпілої ОСОБА_6 , яка просить звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту за для виконання рішення суду у справі № 205/14399/23. Просив слідчого суддю частково скасувати арешт майна грошових коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. За таких обставин, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу або необґрунтованість його застосування.

Арешт майна до судового рішення про конфіскацію чи вилучення такого майна є тимчасовим заходом обмеження права власності. Право власності це врегульовані законом суспільні відносини з володіння, користування та розпорядження майном. Вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, і має на меті тимчасове унеможливлення на даному етапі досудового розслідування розпорядження грошовими коштами, і відповідає принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час судового розгляду встановлено, що в провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 , та грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користуванням вказаними грошовими коштами.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року № 205/14399/23 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Маріупольської міської ради Донецької області шкоду, завдану державі, у розмірі 3 024 300,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Приморського відділу ВДВС у м. Маріуполі Донецької області від 01 серпня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75676298 з виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 20 червня 2024 року з метою виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року.

Постановою головного державного виконавця Приморського відділу ВДВС у м. Маріуполі Донецької області від 06 серпня 2024 року в межах виконавчого провадження № 75676298 накладено арешт на кошти ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу наведених норм процесуального закону, останні пов`язують право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

В даному випадку, з матеріалів провадження вбачається, що арешт на грошові кошти ОСОБА_4 було накладено з метою їх подальшого збереження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту по суті, слідчим суддею встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року з ОСОБА_4 на користь Маріупольської міської ради Донецької області шкоду, завдану державі, у розмірі 3 024 300 грн., яке перебуває на виконанні Приморському ВДВС, проте оскільки на грошові кошти, які обліковуються на рахунках ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська накладений арешт, звернути стягнення на кошти неможливо.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вказане майно, і продовження існування таких заходів кримінального провадження не виправдовує подальше втручання у правомірне володіння вказаним власником належним йому майном.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 102 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи доводи прокурора щодо відсутності підстав для продовження його застосування, слідчий суддя приходить до висновку, що такі доводи у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про скасування арешту майна, а тому клопотання прокурора про часткову скасування арешту з грошових коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 170,172, 309, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання першого заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про скасування арешту з майна по кримінальному провадженню № 0000399 від 20 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві «ПУМБ» () на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користуванням вказаними грошовими коштами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1