УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 14.05.2024 року (справа №761/12040/24; провадження № 1-кс/761/23552/2024) у кримінальному провадженні №0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 14.05.2024 року (справа №761/12040/24; провадження № 1-кс/761/23552/2024) у кримінальному провадженні №0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне повернути його, виходячи із наступного.

Зі змісту клопотання убачається, що 14.05.2024 суддею Шевченківського районного суду міста Києва, справа №761/12040/24; провадження № 1-кс/761/23552/2024, в межах кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 26.03.2024 в ході проведення обшуку автомобіля «Nissan».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначає ОСОБА_2 , у своєму клопотанні майно на яке накладено арешт вищевказаною ухвалою належить ОСОБА_3 .

Разом із тим, матеріали клопотання не містять, даних, передбачених кримінальним процесуальним законом, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені та в інтересах власника майна ОСОБА_3 .

Водночас, у відповідності до положень ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що кримінальним процесуальним законом прямо не визначено порядок дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не місить належних доказів щодо підтвердження повноважень особи на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, слідча суддя, вважає за необхідне застосувати положення ст. 304 КПК України.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Враховуючи наведене, клопотання підлягає поверненню особі, що його подала.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 98, 170, 173, 174, 304, 309, 376, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 14.05.2024 року (справа №761/12040/24; провадження № 1-кс/761/23552/2024) у кримінальному провадженні №0000004, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - повернути особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії в частині відмови у відкритті провадження, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя