24.09.2024
Справа № 642/5868/24
Провадження № 1-кс/642/3358/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Харкові у залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка, Сосницького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, будь-яких осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.06.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із випробувальним строком 2 роки,

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження майна, з мотивів неприязних відносин до раніше знайомої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виникли на побутовому підгорнуті, заздалегідь приготував пляшку із легкозаймистою сумішшю для пошкодження шляхом підпалу автомобілю «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN MALAM51BBDM340219) сірого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 направився за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 21.09.2024 о 08:10 годині ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_2 , де був припаркований автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN MALAM51BBDM340219) сірого кольору, та, знаючи, що даний транспортний засіб належить потерпілій ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, підійшов до автомобіля «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN MALAM51BBDM340219) сірого кольору, який належить ОСОБА_7 та, використовуючи заздалегідь підготовлену пляшку із легкозаймистою сумішшю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вилив її вміст на переднє лобове скло та капот вищевказаного автомобіля, та за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування засобу для розпалювання вогню, який приніс з собою, підпалив даний транспортний засіб, який належить ОСОБА_7 , в результаті чого відбулось займання автомобіля.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця злочину втік, тим сам заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки, розмір яких на теперішній час встановлюється.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Соснівка, Сосницького району, Чернігівської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, будь-яких осіб на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19.06.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком 2 роки.

21.09.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42,276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий зазначив, що підозра висунута ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою від потерпілої ОСОБА_7 , про вчинене кримінальне правопорушення; показами потерпілої ОСОБА_7 , щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; протоколом впізнання особи за фотознімками; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , в ході якого під час обшуку особи було виявлено та вилучено речові докази; повідомленням про підозру відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за вчинення якого КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, крім іншого: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, слідчий вказує, що на цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 та докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій у сфері злочинів проти власності. У зв`язку з чим, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може, намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинувши місце мешкання з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, тв вчинення дій щодо ухилення від слідства та суду. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити незаконні дії спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце проживання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Будучи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 не буде позбавлений можливості, заручитись підтримкою своїх близьких, друзів чинити тиск на свідків, потерпілу, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер скоєного злочину, ОСОБА_4 та те, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 свідчить про його схильність до протиправних дій та вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку враховуючи те, що останній засуджений 19.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Ленінського районного суду м. Харкова до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки.

Все зазначене вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілих), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу, застосування до останнього менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого) і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

За наведених обставин необхідно обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», оскільки без застосування запобіжного заходу та перебування останнього на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку із викладеним, зважаючи на те, що відносно ОСОБА_4 неможливо обрати більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив задовольнити вказане клопотання.

Прокурор клопотання підтримала, посилалася на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину визнав, зазначив, що вказане кримінальне правопорушення вчинене ним на емоціях, просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засідання заперечувала проти заявленого клопотання, вважає, що ризики, про які вказується стороною обвинувачення у клопотанні є недоведеними. Просила суд, обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав , передбачений КПК України.

21.09.2024 (час фактичного затримання 09 год. 40 хв.) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

21.09.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42,276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та покинути територію України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, яка підтверджуються: заявою від потерпілої ОСОБА_7 , про вчинене кримінальне правопорушення, показами потерпілої ОСОБА_7 , щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , протоколом впізнання особи за фотознімками, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , в ході якого під час обшуку особи було виявлено та вилучено речові докази та повідомленням про підозру відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що він згідно ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох десяти років, за віком та станом здоров`я підозрюваної відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку враховуючи те, що останній засуджений 19.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Ленінського районного суду м. Харкова до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки. А це у свою чергу свідчить про його схильність до протиправних дій та вчинення нового кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що дії підозрюваного, за вчинення яких йому повідомлено підозру, класифікуються як тяжкий злочин, внаслідок чого суддя вбачає, що існує суспільний інтерес, який свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж продовження застосування тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі, при цьому зазначає, що медична допомога, в разі наявного у підозрюваного захворювання і його підтвердження, може бути надана в умовах слідчого ізолятора в медичній частині.

При цьому, суд враховує, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування iнших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме тяжкості кримінального правопорушення яке є тяжким злочином, його особи, відсутність законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, наявність об`єктивно підтверджених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 р. складає 181680 грн. (3028 грн.х60 = 181680, 00 грн.). При цьому в разі внесення застави необхiдно покласти на підозрюваного ряд обов`язків.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, в межах строків досудового розслідування, а саме до 19.11.2024 включно.

Строк затримання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 21 вересня 2024 року 09 год. 40 хв.

Визначити суму застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

2)не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженню.

Термін дії ухвали до 19.11.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1