Провадження № 1-кп/522/667/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 29.04.2021 року, стосовно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Шосткінського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Єреван р. Вірменія, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_15 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , визначивши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, виготовлення та використання завідомо підроблених документів, вчинення правочинів з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, а також вчиненні дій, спрямованих на приховування і маскування незаконного походження такого майна, володіння ним, прав на нього, джерел його походження та набуття, володіння та використання такого майна, достовірно знаючи, що таке майно одержано злочинним шляхом, а також з метою полегшення вчинення вказаних злочинів, запропонував ОСОБА_4 вчинити заволодіння об`єктом нерухомого майна, на що останній надав свою добровільну згоду.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, попередньо між собою домовившись, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_3 , за наступних обставин.

Так, встановлено, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_16 , загальна площа якого становить 203.3 кв.м., а житлова площа 179.3 кв.м., що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК в Одеській області за № ОД 93 від 19.04.2011 року (реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_16 , загальна площа 203.3 кв.м., житлова площа 179.3 кв.м.).

На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації від 27.11.2014 року № 741, яке було винесено за результатами розгляду звернення ОСОБА_8 , та на підставі якого було вирішено присвоїти АДРЕСА_16 житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_16 , якому після здійснення реконструкції присвоєно нову адресу, а саме: АДРЕСА_16 .

Цей факт став відомий ОСОБА_3 , у якого виник злочинний план, який полягав у наступному.

Згідно злочинного плану ОСОБА_3 здійснено пошук об`єкта нерухомості під приводом здійснення ремонтних робіт, та подальшого заволодіння об`єктом нерухомості, шляхом обману власника.

Далі, згідно розробленого злочинного плану повинно бути здійснена зміна адреси номеру будинку, а саме з будинку за адресою: АДРЕСА_16 на будинок за адресою: АДРЕСА_16 із залученням ОСОБА_4 з яким ОСОБА_3 попередньо вступив у злочинну змову, та в подальшому здійснити поділ об`єкта нерухомості на окремі самостійні частини (квартири).

Кінцевою метою злочинного плану за допомогою підроблених документів було переоформлення права власності новоутвореного будинку за адресою: АДРЕСА_16 , та розділ на новоутворені квартири із реєстрацією права власності за ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_3 попередньо вступив у злочинну змову, з метою подальшої реалізації зазначених квартир третім особам шляхом укладання цивільно-правових угод.

Так, у 2018 році, ОСОБА_3 зарекомендувавши себе як професійного будівельника, завідомо не бажаючи виконувати обумовлені з потерпілим ОСОБА_8 домовленості, а також, під приводом надання останньому допомоги із здійснення ремонтно-будівельних та оздоблювальних робіт у будинку за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 560 000 гривень, 00 копійок (один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч гривень) 00 копійок, та всі наявні у ОСОБА_8 дозвільні та правовстановлюючі документи, склавши при цьому розписку, повідомляючи завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 ці грошові кошти потрібні на вищевказані цілі та потреби.

Зі змісту розписки, яка складена та підписана 09.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 зобов`язується виконати ремонтні роботи, на які йому були виділено грошові кошти у розмірі 1 560 000 (один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч) гривень протягом 12 місяців керуючись при цьому наданими останньому усіма необхідними дозвільними, правовстановлюючими та проектною документацією на вищезгаданий об`єкт нерухомого майна.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не пізніше 16.09.2019 року, вступили між собою в злочинну змову, направлену на заволодіння, шляхом обману, чужим майном, із використанням завідомо підроблених документів, та подальшого їх продажу, під виглядом законного власника, третій особі для особистого збагачення, розробивши при цьому спільний злочинний план з розподілом ролей кожного із учасників, який полягав у наступному.

Згідно до розробленого спільно злочинного плану запропонованого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наддасть документи, які посвідчують його особу, необхідні для реєстрації права власності на приміщення, виступить власником, та під виглядом їх власника здійснить продаж приміщень третім особам, створюючи видимість законності своїх дій, на що останній надав свою добровільну згоду, в свою чергу ОСОБА_3 , забезпечить фінансування та організацію приховування злочинної діяльності, організує вчинення зазначеного кримінального правопорушення, у вигляді керування їх підготовкою та вчинення, прийняття активної участі у їх вчиненні, при цьому склавши план діяльності по вчиненню кримінального правопорушення по заволодінню чужим майном шляхом обману, підроблення документів, з подальшим їх використанням та визначив способи їх виконання, розподіливши злочинні ролі при цьому забезпечивши надання частини підроблених документів, які слугуватимуть підставою для державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_16 , загальною площею 203.3 кв. м., що належить ОСОБА_8 , із зазначенням розташування вказаного будинку за іншою адресою для неможливості викриття їх злочинної діяльності ОСОБА_8 , а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_16 загальна площа 183,0 кв.м.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , передав останньому копію свого паспорту громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданий Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 05.05.2004 р. та копію ідентифікаційного коду НОМЕР_3, при цьому ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання, виготовити на користь ОСОБА_4 всі необхідні документи, які будуть достатніми для отримання ним у власність житлового будинку АДРЕСА_16 .

Діючи згідно до розробленого спільно злочинного плану, ОСОБА_3 , виконуючи свою роль організатора, не пізніше 16.09.2019 року, підробив довідку видану ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» за вихідним № 266715 від 13.09.2013 та технічний паспорт виготовлений ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» б/н на будинок за адресою: АДРЕСА_16 від 13.09.2019, хоча в дійсності вказане приміщення є житловим будинком за адресою: АДРЕСА_16 , загальною площею 203.3 кв.м.

У подальшому, з метою державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16 , загальна площа 183,0 кв.м., що належить ОСОБА_8 , не пізніше 16.09.2019 року, за результатом проведеної технічної інвентаризації, яка фактично не проводилась, на фактично неіснуючий об`єкт нерухомого майна, з внесенням до документів відомостей, що не відповідають дійсності, ОСОБА_3 , отримав завідомо підроблені документи, а саме:

- Довідку про показники об`єкта нерухомого майна від 13.09.2019 року № 266715 про проведення технічної інвентаризації житлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 нібито видану ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», що відповідний будинок начебто розташований за адресою: АДРЕСА_16 , для подальшого використання.

- Технічний паспорт на житлову будівлю АДРЕСА_16 , загальна площа 183,80кв. м. нібито виготовлений ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» 13.09.2019 року, що відповідний будинок начебто розташований за адресою: АДРЕСА_16 , для подальшого використання.

Вказаними діями ОСОБА_3 забезпечив можливість ОСОБА_4 , шляхом звернення до державного реєстратора, здійснити державну реєстрацію неіснуючого житлового будинку, що начебто розташований за вказаною вище адресою, а саме: АДРЕСА_16 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Задля реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману житловим приміщенням, ОСОБА_3 забезпечив проведення державної реєстрації від імені державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» в Одеській області ОСОБА_9 у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на житлову будівлю АДРЕСА_16 загальна площа 183,0 кв. м. за ОСОБА_4 , хоча в дійсності вказаним приміщенням є житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_16 , загальною площею 203.3 кв. м., що належить ОСОБА_8 , з внесенням відповідних відомостей (з відкриттям розділу) до Державного реєстру 16.09.2019 року о 19 годині 30 хвилин.

Тобто, 16 вересня 2019 року, ОСОБА_4 надав (використав) завідомо підроблені довідку про технічні характеристики об`єктів та підроблений технічний паспорт, державному реєстратору Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» в Одеській області ОСОБА_9 , яка за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_17 , на їх підставі та особисто підписаних ОСОБА_4 заявах про державну реєстрацію речового права, здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16 , загальна площа 183,0 кв.м. за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

Внаслідок зазначених незаконних дій - державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на житлову будівлю АДРЕСА_16 загальна площа 183,0 кв. м., 16.09.2019 ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 181, ст. 210 Цивільного кодексу України, року набув право власності на нерухоме майно, що належать ОСОБА_8 , при цьому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житлову будівлю АДРЕСА_16 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_16 загальною площею 183,00 кв. м проведена на підставі технічного паспорту від 13.09.2019 та довідки № 266715 від 13.09.2019, інших документів немає.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається, крім іншого, документ, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме декларація про готовність об`єкту до експлуатації.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Водночас ОСОБА_3 та ОСОБА_4 достеменно усвідомлювали, що будинок за адресою: АДРЕСА_16 відсутній, так як за зазначеною адресою розташований житловий будинок, за АДРЕСА_16 , оскільки ОСОБА_3 попередньо отримав всю дозвільну документацію та правовстановлюючі документи від ОСОБА_8 у 2018 році, про що останній власноручно склав розписку.

В результаті своєї спільної злочинної діяльності, ОСОБА_3 за пособництва ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволодів житловим будинком, що належить ОСОБА_8 , ринкова вартість якого складає 1 840 297 (один мільйон вісімсот сорок тисяч двісті дев`яносто сім) гривень 00 копійок, без урахування ПДВ, тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

У подальшому, ОСОБА_3 , виконуючи свою роль згідно раніше розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_4 , з метою доведення спільного злочинного плану по заволодінню грошовими коштами до кінця, вирішив здійснити поділ об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_16 на 12 (дванадцять) житлових квартир з загальною площею об`єктів нерухомості від 16.0 кв.м до 20.3 кв.м., на підставі підробленого висновку, щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_16 нібито виготовленого ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» за вихідним № 233818 від 04.02.2020 року та здійснити реалізацію квартир добросовісним покупцям шляхом укладання цивільно-правових угод.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна № 101 - житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_16 , загальною площею 183,00 кв. м., приватним нотаріусом ОСОБА_10 08.02.2020 закрито, у зв`язку з поділом об`єкту на 12 (дванадцять) квартир.

Тобто, житловий будинок загальною площею 183,00 кв.м за адресою: АДРЕСА_16 , поділено на дванадцять квартир, на підставі висновку № 233818 від 04.02.2020, виданого Приватним підприємством «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна.

Згідно із зазначеним висновком, об`єкт нерухомого майна створено шляхом поділу без проведення будівельних робіт, що відповідно до п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 не є реконструкцією та не є самочинно збудованим.

Відповідно до положень п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, містить такі данні:

а) кому належить об`єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об`єкту нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями

та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування)

земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства.

Таким чином, висновок № 233818 від 04.02.2020, який був підставою для поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_16 не містить всіх необхідних даних, передбачених зазначеною Інструкцією.

Отже, оскільки первісна реєстрація за допомогою завідомо підроблених документів за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, загальною площею 183,00 кв.м за адресою: АДРЕСА_16 є незаконною, то подальший поділ зазначеного об`єкту нерухомого майна на дванадцять квартир та реєстрація права власності на них також здійснена з порушенням вимог чинного законодавства, через те, що такі реєстраційні дії є похідними від первісної незаконної реєстрації права власності.

В подальшому, умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, згідно раніше розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 підшукав покупців - які погодились придбати об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_16 , а саме житлові квартири квартир НОМЕР_2 шляхом оформлення іпотечних договорів та договорів купівлі-продажу.

При спілкуванні з покупцями ОСОБА_3 запевнив останніх, що право власності на квартири НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_16 буде оформлене у законний спосіб, про дійсний, протиправний порядок заволодіння житловим будинком за адресою: АДРЕСА_16 , у шахрайський спосіб, шляхом виготовлення та використання завідомо підроблених документів, не повідомляв.

Так, ОСОБА_4 виступаючи як власник майна житлових квартир НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_16 , достовірно знаючи про те, що він не є власником вищезазначених об`єктів нерухомості, надав пакет документів, приватним нотаріусам, які посвідчували цивільно-правові угоди.

Водночас ОСОБА_4 достеменно усвідомлював, що житлові квартири НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_16 , відсутні, так як за зазначеною адресою розташований житловий будинок АДРЕСА_16 .

Пред`явлення ОСОБА_4 вказаних завідомо підроблених документів на вищевказані об`єкти нерухомого майна слугувало передумовою подальшого оформлення приватними нотаріусами цивільно-правових договорів.

По завершенню приватними нотаріусами всіх дій по оформленню цивільно-правових договорів на житлові квартири НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_16 , які надруковані на бланках із багатоступеневим захистом від підроблення та підписання його сторонами, що зумовило надання документам офіційного значення, між ОСОБА_4 та покупцями, в результаті чого ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні приватного нотаріусу отримував від покупців грошові кошти, а в свою чергу ОСОБА_4 отримував частину незаконно здобутих грошових коштів з цієї суми, згідно раніше розподілених ролей.

По завершенню укладання іпотечних договорів та договорів купівлі-продажу всіх незаконно новоутворених об`єктів нерухомості, а саме житлових квартир за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно вимог ст. 316 Цивільного кодексу України, тим самим фактично позбавили права власності ОСОБА_8 , що включає в себе володіння, користування та розпорядження на власний розсуд своїм майном, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_16 при цьому отримавши грошові кошти від незаконного продажу квартир НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_16 .

Таким чином, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману грошовими коштами та розпорядившись вищевказаними грошовими коштами на свій розсуд, як своїми власними.

В подальшому, з метою державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реалізації свого права на приватну власність, 08.06.2023 державний реєстратор Васильківської сільської ради Болградського району Одеської області ОСОБА_11 , зареєстрував право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16 , загальною площею 203,03 кв. м. за ОСОБА_8 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія ОД № 93 виданого Інспекцією ДАБК в Одеській області та технічного паспорту виготовленого ТОВ «ОДЕСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» від 07.06.2023 року, однак в результаті злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які здійснили незаконну реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_16 на 12 (дванадцять) квартир розуміючи, що це є житловим будинком під АДРЕСА_16 , тим самим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями заволоділи чужим майном, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_16 , чим нанесли матеріальний збиток в особливо великих розмірах.

Цими умисними діями, що виразились у придбанні права на чуже майно шляхом обману вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з використанням завідомо підроблених документів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1 840 297 (один мільйон вісімсот сорок тисяч двісті дев`яносто сім) гривень 00 копійок без урахування ПДВ, тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив наступні кримінальні правопорушення, а саме передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб та кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив наступні кримінальні правопорушення, а саме: передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб, за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками - використання завідомо підроблених документів та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, зазначив, що факти й обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті відповідають дійсності. Пояснив суду, що у 2018 році познайомився з ОСОБА_8 , який дав йому гроші та доручив зробити ремонт. ОСОБА_3 зазначив, що вступив з ОСОБА_4 у зговір, вони підробили документи, зробили поділ будинку на 12 квартир, потім їх продали та привласнили кошти. Обвинувачений пояснив суду, що було скрутне матеріальне становище, хворіла мати, у зв`язку з чим необхідні були гроші. З приводу підроблення документів, пояснив, що зв`язався з юридичною фірмою, яка і забезпечила підроблення документів, знайомство відбулось по телефону та зустріч з представником відбулась у МакДональз на 5 ст. В.Фонтану в м. Одесі. Він щиро розкаюється у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, зазначив, що факти й обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив суду, що вступив з ОСОБА_3 у зговір, вони підробили документи, зробили поділ будинку на 12 квартир, потім їх продали та привласнили кошти. З приводу підроблення документів, пояснив, що такими питаннями, в більшості випадків, займався ОСОБА_3. Він щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, його представником подано клопотання про проведення судового засідання без участі потерпілого та його представника. Також, в клопотанні зазначено про відсутність претензій до обвинувачених, відсутності цивільного позову від потерпілого та не заперечення звільнення обвинувачених від покарання з випробуванням.

Судом також досліджено наступні письмові докази на підтвердження обставин вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 :

- Оригінал договору купівлі-продажу від 30.09.2020 року на 2 аркушах;

- Копія виписки з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на 1 аркуші;

- Копія виписки з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на 1 аркуші;

- Копія звіту про оцінку майна № 01-200928-006 від 28.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал витягу із Єдиної бази даних звітів про оцінку від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Єдиного реєстру боржників від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Єдиного реєстру боржників від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал заяви ОСОБА_16 від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Оригінал заяви ОСОБА_16 від 30.09.2020 року на 1 аркуші;

- Копія довіреності на ім`я ОСОБА_17 на 1 аркуші;

- Оригінал повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей на 2 аркушах;

- Оригінал інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на 1 аркуші;

- Копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_17 , копія картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_17 , копія довідки про реєстрацію місця проживання на 1 аркуші;

- Копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_18 на 1 аркуші;

- Копія картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_18 на 1 аркуші;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_7 на 8 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_8 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_9 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_10 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_11 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_12 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_13 на 5 аркушах;

- Копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_14 на 5 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 на 126 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 на 176 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 на 88 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 на 123 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_7 на 93 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_8 на 169 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_9 на 96 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_10 на 87 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_11 на 147 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_12 на 130 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_13 на 81 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи 101 об`єкта за адресою: АДРЕСА_14 на 150 аркушах;

- Завірені належним чином копії нотаріальної справи щодо посвідчення правочинів відносно квартири АДРЕСА_9 на 29 аркушах;

- Завірені належним чином копії нотаріальної справи щодо посвідчення правочинів відносно квартири АДРЕСА_14 на 36 аркушах;

- Завірені належним чином копії нотаріальної справи щодо посвідчення правочинів відносно квартири АДРЕСА_12 на 33 аркушах;

- Завірені належним чином копії нотаріальної справи щодо посвідчення правочинів відносно квартири АДРЕСА_11 на 36 аркушах;

-Копія реєстраційної справи № 101 на 4 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи № 101 на 25 аркушах;

- Копія реєстраційної справи № 101 на 4 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи № 101 на 47 аркушах;

- Копія реєстраційної справи № 101 на 4 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи № 101 на 47 аркушах;

- Копія реєстраційної справи № 101 на 4 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи № 101 на 23 аркушах;

- Копія реєстраційної справи № 101 на 8 аркушах;

- Скан-копія реєстраційної справи № 101 на 111 аркушах;

- Оригінал довіреності від 03.06.2019 року, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду та витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей на 5 (п`яти) аркушах;

- Оригінал договору купівлі-продажу № 1405 від 02.07.2019 року та документів на 39 (тридцяти дев`яти) аркушах;

- Оригінал договору купівлі-продажу № 1581 від 22.07.2019 року та документів на 37 (тридцяти семи) аркушах;

- Оригінал договору дарування № 1927 від 11.09.2019 та документів на 31 (тридцяти одному) аркушах;

- Оригінал договору купівлі-продажу № 1578 від 19.07.2019 року та документів на 41 (сорока одному) аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 293 від 12.03.2021 та копії документів на 20 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 294 від 12.03.2021 та копії документів на 20 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 968 від 31.08.2020 та копії документів на 23 аркушах;

-Копія договору купівлі-продажу № 169 від 08.02.2021 та копії документів на 25 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 436 від 06.05.2020 та копії документів на 26 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1369 від 17.12.2020 та копії документів на 23 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 435 від 06.05.2020 та копії документів на 25 аркушах;

- Копія договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 661 від 26.06.2020 та копії документів на 18 аркушах;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №514 від 25.05.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №1071 від 16.09.2020;

- іпотечний договір №901 від 17.08.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №751 від 21.07.2020;

- іпотечний договір №709 від 14.07.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №294 від 12.03.2021;

- іпотечний договір №226 від 22.02.2021;

- іпотечний договір №843 від 10.08.2020;

- договір купівлі-продажу №169 від 08.02.2021 квартири АДРЕСА_6 , заява підписана ОСОБА_4 від 08.02.2021 щодо відсутності у вищезазначеній нерухомості зареєстрованих та проживаючих малолітніх дітей, заява підписана ОСОБА_4 від 08.02.2021 щодо того що вищезазначена квартира належить йому на праві особистої приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №436 від 06.05.2020;

- іпотечний договір №393 від 13.03.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №1369 від 17.12.2020;

- іпотечний договір №1255 від 12.11.2020;

- іпотечний договір №391 від 13.03.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №661 від 26.06.2020;

- іпотечний договір №631 від 19.06.2020;

- договір про задоволення вимог іпотекодержателя №513 від 25.05.2020;

- іпотечний договір №437 від 07.05.2020.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та винність обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень ґрунтується на наданих у судовому засіданні доказах та показаннях самих обвинувачених, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також матеріали кримінального провадження суд прийшов до висновку, що вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинувачених.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, повністю доведена

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України за ознаками - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками - заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб та вчинене в особливо великих розмірах.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України за ознаками - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб, за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками - використання завідомо підроблених документів та за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб та вчинене в особливо великих розмірах.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 р. у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є такими: за ч. 3 ст. 358 КК України - нетяжким злочином, ч. 4 ст. 190 КК України - особливо тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд встановив щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є такими: за ч. 4 ст. 358 КК України - кримінальний проступок, ч. 3 ст. 358 КК України - нетяжким злочином, ч. 4 ст. 190 КК України - особливо тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановив щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи вище викладені обставини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 для його виправлення та запобігання нових злочинів за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі та за вчинений ним злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, ОСОБА_3 остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи вище викладені обставини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 для його виправлення та запобігання нових злочинів за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі та за вчинений ним злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, ОСОБА_4 остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17, провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_3 хоча і вчинив нетяжкий та особливо тяжкий злочин, однак його поведінка в суді свідчила про те, що він зробив для себе позитивні висновки, відверто засуджує свою поведінку, яка стала наслідком кримінального провадження відносно нього. Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, він має постійні місце проживання та реєстрації, а також міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є несудимою особою.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 хоча і вчинив нетяжкий та особливо тяжкий злочин, однак його поведінка в суді свідчила про те, що він зробив для себе позитивні висновки, відверто засуджує свою поведінку, яка стала наслідком кримінального провадження відносно нього. Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, він має постійні місце проживання та реєстрації, а також міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є несудимою особою.

Окрім того суд враховує, клопотання потерпілого ОСОБА_8 та його представника про відсутність претензій до обвинувачених, відсутності цивільного позову від потерпілого та не заперечення звільнення обвинувачених від покарання з випробуванням.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, усвідомлення останніх своєї злочинної поведінки, щире каяття обвинувачених, дані про особи винних, наявність неповнолітніх дітей на утриманні, зроблені для себе позитивні висновки та наміри виправитись, та не вчиняти злочини, що виглядало перед судом досить переконливо, а також позицію потерпілої сторони про не заперечення звільнення обвинувачених від покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винних та запобігання вчиненню ними нових злочинів та в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначені саме такого виду покарання.

В силу положень ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на них обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків. Відповідно встановлених обставин, інкримінований кримінальний проступок було вчинено 16.09.2019 року.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні ч. 4 ст. 358 КК України відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить, як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено висновок про те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 р. № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284, 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази, процесуальні витрати, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Відшкодування судових витрат в розмірі 9816,04 гривень, за проведену почеркознавчу експертизу, покласти на обвинувачених в рівних частинах, а саме по 4908,02 грн. з кожного обвинуваченого.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року (справа № 522/9385/21, провадження по справі №1-кс/522/5219/21) підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту ухвалення вироку.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року (справа № 522/9385/21, провадження по справі №1-кс/522/5219/21) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз у сумі 4908,02 гривень (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз у сумі 4908,02 гривень (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень дві копійки).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1