ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6326/22 Номер провадження 11-кп/814/791/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000072 від 31.03.2022, за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.06.2023 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пустовійтове Глобинського району Полтавської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, працює на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має спеціальне звання лейтенант поліції, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.263 КК України на 3роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

За вироком суду, ОСОБА_9 31 березня 2022 року близько 09 год. перебуваючи в АДРЕСА_3 на ділянці місцевості з координатами: 49 05 38.2N33.22.17.8 Е під деревом знайшла два споряджені магазини до автомату, два предмети схожі на гранати загорнуті в папір та два запали до гранат.

З метою незаконного поводження з бойовими припасами, а саме: зберігання та носіння боєприпасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_9 , достеменно знаючи, що знайдені нею бойові припаси та вибухові пристрої не можуть перебувати у власності громадян без передбаченого законом дозволу, оскільки згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №199 о/с від 12.03.2020 призначена на посаду інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та маючи спеціальне звання лейтенант поліції, найдені бойові припаси та вибухові речовини перенесла та поклала до багажника автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала та рухалася в напрямку будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3 . 31.03.2022 близько 11 год. на блокпосту в АДРЕСА_4 працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , у багажному відділенні якого виявлено спортивну сумку, в якій знаходилися два предмети зовні схожі на гранати Ф-1, два предмети зовні схожі на запали до гранат та два магазини до автоматичної зброї споряджені набоями калібру 5,45мм.

У період часу з 14 год.50хв. до 17 год. 10 хв. 31.03.2022 слідчим другого слідчого відділення (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м.Полтава, в порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено два предмети схожі на гранати Ф-1, два предмети схожі на запали УЗРГМ та два магазини до автоматів, в кожному з яких знаходилось по 30 набоїв калібру 5,45мм.

У поданій апеляційній скарзі сторона захисту просить вирок щодо ОСОБА_9 скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення.

Зазначають, що ОСОБА_9 самостійно виявивши боєприпаси та набої, намагалася зателефонувати черговому поліції, з яким не було зв`язку та після цього вирішила самостійно доставити ці предмети до поліції, проте була затримана на блокпості військовослужбовцями НГУ.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати ста ухвалити новий, яким обвинувачену засудити до реального покарання у виді 5 років позбавлення волі та в порядку ст.54 КК України позбавити спеціального звання лейтенант поліції та визнати обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Необхідність ухвалення такого рішення прокурор мотивує тим, що обвинувачена вину у вчиненому злочині не визнала, заперечувала фактичні обставини справи, намагалася зменшити відповідальність за вчинене.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України спростовуються зібраними у кримінальному проваджені належними та допустимими доказами.

Об`єктивна сторона злочину, передбачена ч.1 ст.263 КК України полягає у носінні, зберіганні, придбанні, виготовленні, ремонті, передачі чи збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Сторонами кримінального провадженні не оспорюється, що обвинувачена працівник поліції ОСОБА_9 31.03.2022, перебуваючи у с. Кривуші Кременчуцького району під деревом знайшла два споряджені магазини до автомату, дві гранати та два запали до гранат, забрала указані предмети з собою, які в подальшому на блокпості у тому ж населеному пункті, були виявлені у спортивній сумці, яка знаходилась у автомобілі під керуванням ОСОБА_9 .

Сама обвинувачена не заперечувала, що за указаних нею обставин набула указані боєприпаси, проте не мала на меті обернути їх на свою користь, а направлялась до правоохоронних органів з метою здати свою знахідку, так як на момент виявлення боєприпасів почалась повітряна тривога, а тому ОСОБА_9 не змогла додзвонитись до чергової частини та повідомити про подію, і у зв`язку з цим прийняла рішення самостійно доправити боєприпаси до правоохоронних органів.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу ІІІ наказу МВС «Про затвердження Інструкції про поводження з вибуховими матеріалами в органах і підрозділах Національної поліції України та підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України» від 19.08.2019 № 691, якими затверджено правила поведінки з вибуховими матеріалами (або таких, що їх нагадують), у разі виявлення вибухового матеріалу забороняється проводити з ним будь-які маніпуляції (зрушувати з місця, трясти, відкривати тощо) працівникам, які не уповноважені на проведення спеціальних вибухотехнічних робіт.

Проте, всупереч указаному вище наказу МВС, який повинен був безперечно відомий ОСОБА_9 , так як остання працює в органах Національної поліції з 2015 року, обвинувачена самостійно заволоділа боєприпасами, у тому числі очевидно вибухонебезпечними предметами.

Посилання сторони захисту на те, що нормативно-правовими актами не врегульовано дії поліцейського під час виявлення таких предметів в умовах воєнного стану спростовується змістом самої згаданої вище інструкції, яка є дійсною як під час воєнного стану так і у його відсутність.

За таких обставин доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення задоволенню не підлягають, так як обвинувачена, свідомо, всупереч діючого законодавства, не маючи відповідного дозволу, зберігала та перевозила боєприпаси. Належних та допустимих доказів того, що обвинувачена не мала умислу вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, як місцевому суду, так і апеляційному суду надано не було.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_9 за вчинені злочини, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів прокурора, покарання ОСОБА_9 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що його обтяжують.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_9 має позитивні характеристики, зокрема за місцем проходження служби в УПП в Полтавській області, до кримінальної відповідальності притягується вперше, хоча вину не визнала, проте сприяла розкриттю злочину.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, є достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченої та запобіганню вчиненню нею нових злочинів, не є надмірно м`яким, а тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення реального покарання за вчинене, про що поставлено питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.06.2023 щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4