Номер провадження: 11-кп/813/1624/24
Справа № 500/1964/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника органу пробації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2024 року відносно

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Іванівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 08.07.2022 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст.309, ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1 ,2 ч. 1 ст. 76 КК України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та про направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та про направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.07.2022 за ч. 1 ст.309, ч.3 ст. 309, ч.2 ст. З10 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та про направлення для відбування покарання ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- засуджений протягом іспитового строку систематично вчиняє адміністративні правопорушення та на нього накладаються адміністративні стягнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення;

- за систематичне вчинення адміністративних правопорушень 25 березня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_7 застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та проведена індивідуальна профілактична бесіда;

- ОСОБА_7 систематично не з`являвся на реєстрацію до органу пробації і підтверджуючих документів про поважність причин неявки не надав;

- після застосування письмового попередження притягувався до адміністративної відповідальності, а саме постановою БАА №994539 від 26.06.2023, постановою від 13.10.2023 та постановою від 17.10.2023 року.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представник органу пробації - ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Як убачається із матеріалів справи, вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.07.2022 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст.309, ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1 ,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

15.03.2023 року ОСОБА_7 було заповнено відповідні анкети органу пробації документ про роз`яснення порядку та умов відбування випробування та наслідки за їх невиконання. У цей же день була прийнята постанова про встановлення днів явки на реєстрацію (перша середа місяця), із якою ОСОБА_7 був письмово ознайомлений.

Разом з тим, ОСОБА_7 під час іспитового строку неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності:

- 01.01.2023 р. постановою БАД № 668343 по справі про адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП;

- 01.01.2023 р. постановою БАД № 668341 про адміністративне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП;

- 04.02.2023 р. постановою БАД № 668496 по справі про адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП;

- 01.01.2023 р. постановою БАД № 668342 по справі про адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП;

- 06.01.2023 р. (протокол ААБ № 227776 про адміністративні правопорушення ст. 130 ч. 2 КУпАП) визнаний винним постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.02.2023 року;

- 09.03.2023 р. (протокол ААБ № 227794 про адміністративні правопорушення ст.126 ч.5 КУпАП) визнаний винним постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 23.05.2023 року;

- 09.03.2023 р. (протокол ААБ № 227829 про адміністративні правопорушення ст.130 ч.2 КУпАП) визнаний винним постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 23.05.2023 року;

- 09.03.2023 р. постановою БАА № 921856 по справі про адміністративні правопорушення, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП;

- 09.03.2023 р. постановою ЕАС № 6655682 по справі про адміністративні правопорушення, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

За систематичне вчинене адміністративних правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, 15.03.2023 року до ОСОБА_7 було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Також була проведена індивідуально-профілактична бесіда щодо попередження вчинення правопорушень та нових злочинів.

Після застосування попередження ОСОБА_7 продовжив вчиняти адміністративні правопорушення, що призвели до адміністративних стягнень і, як зазначив орган пробації, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а саме:

- 08.04.2023 р. постановою ААД № 164027 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 08.04.2023 р. постановою ААД № 164028 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- постановою БАД № 90118 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 15.05.2023 року постановою ААД № 164017 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- постановою ААД № 164018 по справі про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 15.05.2023 року постановою БАД № 292564 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 15.05.2023 року постановою БАД № 292565 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 15.05.2023 року постанови БАД № 292566 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності;

- 15.05.2023 р. постановою БАД № 292567 по справі про адміністративні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП був притягнутий до адміністративної відповідальності.

07.06.2023 року ОСОБА_7 до Ізмаїльського РВ №1 для реєстрації не з`явився, хоча крім винесеної постанови про встановлення днів явки для реєстрації, 03.05.2023 року йому особисто був виданий виклик до Ізмаїльського РВ №1 на 07.06.2023 року.

15.06.2023 р. ОСОБА_7 письмово пояснив, що не з`явився на реєстрацію у зв`язку з тим, що захворів, за медичною допомогою не звертався, надати підтверджуючий документ не може.

Засуджений до виконання покладених на нього обов`язків ставився безвідповідально, на заходи індивідуально- профілактичної роботи не реагував, систематично допускав вчинення адміністративних правопорушень та порушив обов`язок покладений на нього судом, та обов`язок суб`єктів пробації, встановлені ст.17 Законом України «Про пробацію».

Разом з тим, ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію у визначені дні: 13.10.2023, 13.11.2023, 11.12.2023, 09.01.2024, 12.02.2024, 11.03.2024 року. Крім того, 26.06.2023 року постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.6 ст. 121 КУпАП, 26.06.2023 р., 11.07.2023 року та 14.08.2023 року щодо нього було складено 8 протоколів за порушення правил Дорожнього руху, а 13 та 17 жовтня 2023 року судом щодо нього було ухвалено постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.ст. 121, 126, 130 КУпАП (копії постанов наявні у матеріалах справи).

Під час судового засідання апеляційного суду представник органу пробації ОСОБА_8 пояснила, що після 15.03.2023 року, коли ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування випробування та наслідки за їх невиконання, а також прийнято постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, останній не з`явився до органу пробації 11 разів.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що засуджений ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію з поважних причин.

Як вбачається із журналу судового засідання суду першої інстанції від 26.03.2024 року, під час розгляду подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 пояснив, що постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він не оскаржував, а про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання останній був попереджений представником органу пробації у телефонному режимі.

У відповідності до ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених. Звільнення від покарання з випробуванням застосовується у випадках надати їм можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності підстав та причин невиконання обов`язків.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 КВК України, апеляційний суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі та направлення в місця виконання покарання відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення, що є обов`язковою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації, не звернув уваги на конкретні обставини справи та дійшов помилкового висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 із звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що органом пробації та прокурором доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд приходить висновку про наявність достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

За таких умов апеляційний суд приходить висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, та відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову у задоволенні клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування покарання призначеного вироком суду скасувати.

Постановити нову, якою подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.07.2022 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4