Справа № 202/6244/23
Провадження № 1-кс/202/5332/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника, адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 03.04.2023 року водій ОСОБА_5 керуючи справним автомобілем «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на котрий зареєстровано за ТОВ «КАРАТ-АГРО», у мовах недостатньої видимості, рухаючись по проїзній частині вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, в районі електричної опори №21/23, допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_6 , яка рухалася в попутному напрямку. В результаті ДТП ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, котрі призвели до смерті.

Постановою старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року кримінальне провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, закрито.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий зазначив, що при виявленні на проїзній частині дороги велосипедиста ОСОБА_6 , водій автомобіля ВАЗ 217230 ОСОБА_5 через недостатню видимість не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування так і своєчасного маневру об`їзду зліва.

Заявник вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Адвокат ОСОБА_3 , зазначив, що орган досудового розслідування провів слідство не повно, однобічно та не об`єктивно, з явно виправдувальним ухилом щодо дій водія ОСОБА_5 .

Слідчим було грубо порушені права потерпілою ОСОБА_4 , передбачені ст..56 КПК України, а саме брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення, яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Під час досудового розслідування з водієм ОСОБА_5 було проведено декілька слідчих експериментів, під час котрих встановлена видимість проїзної частини з робочого місця водія за умов, що повинні були бути максимально наближені до тих, що були при аварії; видимість перешкоди для руху у вигляді велосипедиста; усталене сповільнення транспортного засобу на вологій дорозі.

Проте жодного разу ані сама потерпіла, ані її представник не були запрошені та належним чином не були повідомлені про дату та час проведення процесуальної дії.

В ході слідчого експерименту за участі водія ОСОБА_5 від 23.12.2023 була встановлена видимість елементів проїзної частини у напрямку руху автомобіля, що складала 43,8 метрів, при цьому конкретна видимість статиста-пішохода за даними протоколу є значно меншою, а саме 29,1 метри. Тобто слідчий формально зазначив, що в моменті загальна видимість складала 43,3 м. Проте, в який спосіб це визначалось і чи взагалі це було зроблено експериментальним шляхом, в документі не зазначено, у зв`язку з чим є обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

В рамках вказаного провадження була проведена судова авто- технічна експертиза № СЕ-19/104-24/5056-ІТ від 07.02.2024 року, де встановлено, що дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.4 та 12.9 б) ПДР України і якщо стале сповільнення становило 5,9 м/с2, то його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням події ДТП; якщо стале сповільнення становило 3,9 м/с2 то ні.

Отримавши неоднозначні висновки експертизи, слідчий 04.04.2024 року, не повідомивши про це потерпілу, провів за участі водія ОСОБА_5 та експерта слідчий експеримент з використанням приладу НОМЕР_2 , під час проведення котрого встановлено сповільнення, що відповідає 5,9 м/с2.

Але в постанові про призначення авто- технічної експертизи від 12.04.2024 року, у вихідних даних, зазначене усталене сповільнення транспортного засобу складає не 5,9 м/с2, а 5,1 м/с2. Вказане значення слідчий взяв з графіків роздруківки даних приладу АМХ520/М, а саме 13 експериментальних замірів, а не з 10, як це робиться зазвичай.

Під час виконання авто-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/15867-ІТ від 15.04.2024 року, використавши значення вказаного у постанові усталеного сповільнення ТЗ 5,1 м/с2, експерт розрахував, що водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста шляхом екстреного гальмування з моменту її виявлення, оскільки відстань 29,1 метри, котра була в момент виявлення небезпеки для руху, є меншою ніж 29,9 метри, що є відстанню, достатньою для того, щоб автомобіль та велосипедист не увійшли в контакт один з одним.

Адвокат ОСОБА_3 зазначив, що слідчим навмисно були задані занижені параметри усталеного сповільнення автомобіля, при котрих за розрахунками експерта водієві не вистачило 0,8 метра для уникнення зіткнення. Однак, у випадку надання слідчим справжніх параметрів сповільнення 5,63…5,9 м/с2, в діях водія однозначно були б наявні порушення ПДР України, котрі знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Заявник зазначає, що на думку потерпілої, слідчий навмисно зазначив у вихідних даних для призначення судових авто- технічних експертиз невірні вихідні дані, що призвело до постановлення незаконного рішення про закриття кримінального провадження.

Тому заявник просив скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав матеріали кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року, а також заяву, в котрій просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути без його участі. Також зазначив, що в даному кримінальному провадженні проведені усі необхідні експертизи та слідчі дії, котрими встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали необачні дії велосипедиста ОСОБА_6 , яка своїми діями порушила вимоги п. 6.6 а) ПДР України, а водій ОСОБА_5 в обстановці, що склалася, не мав технічної можливості уникнути ДТП.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року кримінальне провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, закрито.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року мотивовано тим, що під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є необхідним для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування. Таким чином, порушення ПДР України велосипедистом ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП, внаслідок котрої лише їй спричинені тілесні ушкодження, що призвели до її смерті. Щодо дій водія ОСОБА_5 , то за результатами проведення досудового розслідування не здобуто доказів, котрі б свідчили про порушення ним правил дорожнього руху або експлуатації транспорту, що знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, а тому відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленими матеріалами справи.

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини кримінального правопорушення, відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

На слідчого суддю відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, дізнавачем та/або прокурором постанови. Зокрема, якщо слідчим /дізнавачем/ прокурором закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

З матеріалів скарги вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні слідчим належним чином не надано оцінки зібраним доказам.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами скарги та кримінального провадження, по вказаному кримінальному провадженню у постановах слідчого про призначення авто - технічних експертиз вихідні дані відрізняються від тих, котрі встановлені та вказані у протоколах проведених слідчих експериментів. Слідчим не було викликано ані потерпілу, ані її представника для участі у слідчому експерименті. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим проводилося не в повному обсязі.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної перевірки обставин, всупереч покладених на нього обов`язків щодо доведення обставин, що є підставою закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що органом досудового розслідування належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки обставин ДТП. Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, органу досудового розслідування необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування зобов`язаний невідкладно розпочати досудове розслідування в порядку та строки, визначені кримінально-процесуальним законодавством України.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000314 від 03.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1