Провадження № 1-кп/643/593/24
Справа № 643/4435/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024

Московський районний суд міста Харкова в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 03.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше в силу с т. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

23.12.2023 ОСОБА_4 приблизно о 16 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дій якого було продовжено Указом Президента України № 254/2022 строком на 90 діб ОСОБА_4 перебуваючи та знаходячись разом із ОСОБА_5 поруч з зупинкою громадського транспорту, яка розташована по АДРЕСА_2 , де останні побачили раніше невідомого їм чоловіка потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час знаходився на землі, та який прохав про допомогу, у якого у правій кишені знаходився мобільний телефон та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, стоячи поруч з потерпілим ОСОБА_6 , який в цей момент сидів на лавці зупинки громадського транспортного засобу та таємно, непомітно для потерпілого дістав з правої кишені куртки потерпілого мобільний телефон ТМ «Realme C21-Y», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи становить - 3283 грн 70 коп. після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Cвоїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміноване за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений пояснив, що 23.12.2023 приблизно о 16 годині він з ОСОБА_7 йшов до зупинки громадського транспорту (трамвая) «Василя Стуса» біля ТРЦ «Україна» на землі сидів чоловік потерпілий ОСОБА_6 та просив про допомогу. ОСОБА_4 підняв його та витягнув у нього з кармана мобільний телефон, так щоб ніхто не бачив, положив телефон потерпілого до своєї кишені або барсетки, точно не пам`ятає. В подальшому продав телефон ОСОБА_8 приблизно за 1000 грн, а він здав його в ломбард. В подальшому до обвинуваченого прийшли оперуповноважені, яким він розказав про крадіжку телефона. Також обвинувачений зазначив, що дуже розкаюється у вчиненому та хотів би відшкодувати шкоду потерпілому, проте не бачив його та не мав такої можливості.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якого йому зрозумілі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Дослідженням даних про обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Враховуючи, що покарання відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції від суспільства, та відповідно до ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.2,7,368-370,371,373,374,376, 392,393,395,532 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1