Справа № 175/6430/24
Провадження № 1-кп/175/379/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001404 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «солдат», освіта середньо-спеціальна, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 14.03.2024 приблизно о 08 год. 44 хв., перебуваючи у місті Краматорськ Донецької області,за місцем тимчасової дислокації управління ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримавши усний наказ свого прямого начальника заступника коменданта з ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_6 відданого на підставі бойового розпорядження командира мб НОМЕР_1 отбр від 19.01.2024 року № 431 гриф ОКП та бойового розпорядження коменданта першої прикордонної комендатури швидкого реагування № 35 гриф. від 12:50 03.03.2024 року, бойового розпорядження коменданта першої прикордонної комендатури швидкого реагування № 40 гриф. від 13:30 10.03.2024 року, щодо вибуття солдата ОСОБА_4 зі штатним озброєнням та засобами індивідуального захисту в підпорядкування начальника 3 ВПС (тип С) для заняття оборони в складі підрозділу з метою посилення ВП «ОРЕЛ» в населеному пункті Іванівське Донецької області,відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст. 402 КК України.

11 жовтня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України і призначити із застосуванням норми ст. 69 КК України покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцієюч.4 ст. 402 КК України.

З урахуванням ст. 69 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст.62 КК України змінити основне покарання, що призначене ОСОБА_4 за вчинене кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 14.03.2024 року.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 402 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 11 жовтня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001404 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити із застосуванням ст. 69 КК України призначити основне покарання, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст.62 КК України змінити основне покарання, що призначене ОСОБА_4 за вчинене кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту ухвалення вироку.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 14.03.2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1