Справа № 192/447/20
Провадження № 1-в/192/515/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України стосовно засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

Початок строку: 17.06.2021 року

Кінець строку: 17.06.2025 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 вказаним вироком засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України.

У судове засідання прокурор, представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» та засуджений не з`явилися. Повідомлені про місце та час розгляду подання належним чином.

Від прокурора надійшли письмові пояснення, згідно яких він просить негайно звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд дослідивши додані до подання матеріали вважає, що останнє підлягає задоволенню з таких підстав.

З вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 3 років позбавлення волі за вчинення 27 грудня 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, а розмір завданої шкоди складає 457 гривень 20 копійок.

Остаточне покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі призначено за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року ухвалено виконувати самостійно.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року було скасовано та вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року, було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року та остаточно було призначено ОСОБА_3 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 4 років позбавлення волі за вчинення 10 червня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а розмір завданої шкоди складає 395 гривен 32 копійки, також за вчинення 28 серпня 2016 року та 04 липня 2017 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, а розмір завданої шкоди складає 1 441 гривня 50 копійок.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд вважає, що оскільки покарання ОСОБА_3 вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року було призначено за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, то питання про звільнення від покарання слід вирішувати стосовно обох вироків.

Оскільки вартість викраденого ОСОБА_3 майна на час вчинення діяння (27 грудня 2019 року, 10 червня 2016 року, 04 липня 2017 року) не перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, тому до вказаних засудженим діянь слід застосовувати ст.ст. 5, 74 КК України.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3 слід негайно звільнити від призначеного покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим суд не вирішує питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині призначеного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1