ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2217/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна.

У Х В А Л И В:

29 липня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_4 , яких діє в інтересах ОСОБА_5 , зі скаргою на бездіяльність слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про неповернення тимчасово вилученого майна його власнику.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0004574 від 15 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

07 травня 2024 року на виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року (753/8068/24 провадження 1-кс/753/1350/24) було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 . Під час обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiaomi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-картка: НОМЕР_3 ; мобільний телефон OPPO (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-картка: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; ноутбук марки Lenovo, s/n: НОМЕР_8 ; ноутбук марки ACER, s/n: НОМЕР_9 .

Також, в цей же день, на виконання ухали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року (753/8068/24 провадження 1-кс/753/1352/24) було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 . У ході обшуку було вилучено особисте майно останнього, а саме ноутбук марки DELL, s/n: НОМЕР_10 .

Оскільки слідчим або прокурором протягом 48 годин після вилучення майна не подано клопотання про його арешт - вилучене в ході проведення обшуків майно має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає негайному поверненню власнику.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав свою скаргу, просив її задовольнити. На обгрунтування скарги додатково зазначив, що вилучене у ОСОБА_5 майно не містить на собі ознак злочину та не є знаряддям вчинення злочину, будь-яких документів на спростування цих обставин органом досудового розслідування суду не надано. Також зазначив, що вилучене під час обшуку майно, яке належить ОСОБА_5 , має статус тимчасово вилученого майна.

Слідчий в судовому засідання просив долучити до матеріалів справи копію постанови від 25 травня 2024 року про визнання та приєднання речових доказів та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідування від 15 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0004574. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що вилучене під час обшуку майно відповідно до даної постанови визнанні речовими доказами, не є тимчасово вилученим майном, а тому просив суд відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши думку представника володільця майна та слідчого, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з положеннями ст. 168 КПК України під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Як вбачається із положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокатом ОСОБА_4 оскаржується бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні№0004574 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2023 рок, яка полягає у неповерненні громадянину ОСОБА_5 тимчасово вилученого у нього майна під час проведення обшуку, а саме: мобільного телефону Хіаоmі (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕА 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_3 ); мобільного телефону ОРРО (ІМЕА і: НОМЕР_4 , ІМЕА 2: НОМЕР_5 , із сім-карткою: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ); ноутбуку марки ACER, s/n: НОМЕР_9 ; ноутбуку марки Lenovo, s/n: НОМЕР_8 та ноутбуку марки DELL, s/n: НОМЕР_10 .

Відповідно до положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Водночас, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Абзац другий частини п`ятої статті 171 КПК України зобов`язує сторону обвинувачення звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після його вилучення, якщо таке майно було вилучено під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Сукупний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні після спливу строків, визначених у ч. 5 ст. 171 КПК, може мати лише один статус - арештованого.

Водночас, даних щодо арешту майна, що належить ОСОБА_5 вилученого під час проведення обшуку 07 травня 2024 року за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , слідчому судді надано не було.

Ухвалами слідчого судді Данницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року (справа №753/8068/24, провадження № 1-кс/761/1350/24 та справа №753/8068/24 провадження №1-кс/753/1352/24), надавався дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, обладнань для їх виготовлення, чорнових записів та документації, за допомогою якої здійснював свою злочинну діяльність, в тому числі речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, будь-які електронні носії інформації (ноутбуки, макбуки, нетбуки, планшети, мобільні телефони, флеш-носії, тощо), банківські картки, грошові кошти які отриманні злочинним шляхом.

За результатами проведення обшуків були складені відповідні протоколи від 07 травня 2024 року, в яких наявні відомості про виявлення і вилучення, крім іншого: мобільного телефону Хіаоmі (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕА 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою: НОМЕР_3 ); мобільного телефону ОРРО (ІМЕА і: НОМЕР_4 , ІМЕА 2: НОМЕР_5 , із сім-карткою: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ); ноутбуку марки ACER, s/n: НОМЕР_9 ; ноутбуку марки Lenovo, s/n: НОМЕР_8 та ноутбуку марки DELL, s/n: НОМЕР_10 - щодо повернення яких подана скарга.

У судовому засіданні було з`ясовано, що слідчий вважає вилучені мобільні телефони та ноутбуки такими речами, дозвіл на відшукання яких було прямо надано ухвалою слідчого судді.

Разом з тим, в ухвалі про дозвіл на обшук не зазначені всі необхідні індивідуально визначені ознаки майна, що могло бути вказано в ухвалі про його арешт з метою недопущення порушення вимог статті 41 Конституції України щодо недоторканості права власності та можливості обмеження цього права тільки за рішенням суду.

Відповідне клопотання про накладення арешту на вилучене майно не було подане слідчому судді у строк, встановлений абзацом другим ч. 5 ст.171 КПК України.

Постановою від 25 травня 2024 року слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 визнав речовими доказами вказане вище майно.

Частиною першою ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Визнання постановою слідчого майна, яке є тимчасово вилученим, речовими доказами у кримінальному провадженні, зважаючи на наведену вище норму ч. 1 ст.100 КПК України, не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна з метою збереження речових доказів.

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так й іншими нормативно-правовими актами, зокрема статтею 41 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Отже, враховуючи наведене вище, оскільки на речі, зазначені у скарзі, не було прямого дозволу на відшукання в ухвалах слідчого судді про обшук і не був накладений арешт відповідним судовим рішенням, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для повернення ОСОБА_5 вилученого під час обшуку майна, а саме: мобільного телефону Xiaomi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-картка: НОМЕР_3 ; мобільного телефону OPPO (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-картка: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; ноутбуку марки Lenovo, s/n: НОМЕР_8 ; ноутбуку марки DELL.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004574 від 15.11.2023 повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою : АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 майно, а саме: мобільний телефон Xiaomi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , сім-картка: НОМЕР_3 ; мобільний телефон OPPO (IMEІ 1: НОМЕР_4 , IMEІ 2: НОМЕР_5 , сім-картка: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; ноутбук марки Lenovo, s/n: НОМЕР_8 ; ноутбук марки DELL.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Повний текст ухвали складено 06.08.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1