Провадження № 1-кс/201/3617/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001502, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001502, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, санкції статей, за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено застосування заходів забезпечення цього провадження, одним з яких згідно з п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Застосування арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, також передбачено частиною 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповіді з ТСЦ МВС № 1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі у приватній власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться:

- 1/1 частка будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/1 частка автомобіля марки «SSANG YONG» моделі «REXTON», державний номерний знак: НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin код - НОМЕР_2 ;

- 1/1 частка автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013», державний номерний знак: НОМЕР_3 , 1985 року випуску, vin код НОМЕР_4 .

Вищезазначене майно не відноситься до переліку майна, що відповідно до ч. 3 ст. 59 КК України не підлягає конфіскації.

За зазначених обставин, з урахуванням положень ст. 170 КПК України, вищезазначене майно підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного та його захисника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

1.Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме на:

- будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «SSANG YONG» моделі «REXTON», державний номерний знак: НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin код - НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013», державний номерний знак: НОМЕР_3 , 1985 року випуску, vin код НОМЕР_4 - з позбавленням права користування, володіння та розпорядження вищезазначеним майном.

Роз?яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1