печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000080 від 08.04.2024 - старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000080 від 08.04.2024 - старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 08.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідування встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2023 за № 8 о/с ОСОБА_5 призначено помічником гранатометника 2 відділення 3 взводу 6 роти (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків військової частини.

Під час проходження військової служби старший сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний додержуватись Конституції України, законів України, належно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно зі ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Однак, старший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище нормами законодавства та маючи можливість належно їх виконувати, проявляючи кримінальну протиправну діяльність здійснив викрадення військового майна, яке належить військовій частини НОМЕР_1 за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 15.05.2024 в помічника гранатометника 2 відділення 3 взводу 6 роти (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення речового майна, яке належить військовій частині.

З метою реалізації свого злочинного умислу, в невстановлений слідством час, але не пізніше 15.05.2024, викрав шляхом винесення з території військової частини у невстановлений спосіб речове майно військової частини НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шкарпетки літні (трекінгові) із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 62 шт.; труси для військовослужбовців із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 27 шт.; сумки транспортні із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; взуття із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 пар; ремінно-поясну систему із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; вироби СПБ -А-30 вид 2 із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 20 шт.; вироби НЛТБ у кількості 12 шт.; вироби НЛТБ вид 2 у кількості 28 шт.; предмети СПБ-Г вид 2 із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; сорочки байкові у кількості 10 шт.; шарфи труби літній вид 2 із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; вироби СПРУ вид 3 із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; рюкзаки бойові індивідуальні вид 2 із написом «власність НГУ, не для продажу» у кількості 10 шт.; медичні аптечки чорного кольору з червоним хрестом у кількості 10 шт.; куртки костюму літнього польового К/КЛП, із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; штани костюму літнього польового Ш/КЛП із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; костюми утеплювач із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; рукавички тактичні розмір М із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 7 пар; фуфайки з коротким рукавом із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 10 шт.; шоломи кулезахисні із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 4 шт.; бронежилети корсар М3м-1-4 у кількості 3 шт.; спальні мішки у кількості 10 шт., які зберігав у невстановленому слідством місці до моменту їх збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 близько 15 години 30 хвилин 15.05.2024, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 збув вищевказане речове майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошові кошти у сумі 90 000 грн.

З метою реалізації свого єдиного злочинного умислу на викрадення майна, у невстановлений слідством час, але не пізніше 20.06.2024, ОСОБА_5 діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, в умовах воєнного стану, шляхом винесення з території військової частини у невстановлений спосіб речове майно військової частини НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: штани костюму літнього польового, із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 4 шт.; куртки костюму літнього польового К/КЛП, із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 4 шт.; сорочки бойові у кількості 2 шт.; медичні аптечки чорного кольору з червоним хрестом у кількості 16 шт.; турнікети в кількості 4 шт.; наколінники зеленого кольору в кількості 8 шт.; налокітники зеленого кольору в кількості 6 шт.; протигази марки «Drager» в кількості 2 шт.; ремінно-поясну систему із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 5 комплектів; взуття із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 3 пари; устілки для взуття в кількості 4 шт.; водовідштовхувальний спрей для взуття в кількості 4 шт.; шнурівки до взуття в кількості 4 пари; ганчірки для взуття в кількості 4 шт.; труси для військовослужбовців із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 12 шт.; куртки костюму утеплювача (флісова) із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 2 шт.; труси для військовослужбовців із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 20 шт.; шкарпетки літні (трекінгові) із написом «власність НГ України, не для продажу» у кількості 66 шт.; бронежилети корсар М3м у кількості 7 шт.; спальні мішки у кількості 2 шт.; шоломи кулезахисні у кількості 3 шт.; шоломи кулезахисні «Каска 1 М» партія № 015 виріб № 7372, виробник ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», із написом «власність НГ України»; шолом кулезахисний «Каска 1 М» партія № 015 виріб № 7364, виробник ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», із написом «власність НГ України»; шолом кулезахисний «Каска 1 М» партія № 014 виріб № 9789, виробник ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», із написом «власність НГ України»; сумки транспортні в кількості 5 шт., які зберігав у невстановленому слідством місці до моменту їх збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 близько 10 годині 20 хвилин 20.06.2024, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 збув вищевказане речове майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошові кошти у сумі 100 000 грн. та одразу був викритий працівниками правоохоронного органу.

Відповідно до довідки від 20.06.2024, наданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , злочинними діями ОСОБА_5 завдано шкоди потерпілому - військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 373262,16 грн.

20.06.2024 солдата ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; допитом заявника ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків; протоколами вручення грошових коштів заявнику; протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий вказує, що метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисники щодо клопотання заперечували, в його задоволенні просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 08.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Слідчим у клопотанні та доданих до клопотання документах, а також прокурором у судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не доведено та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б спростовували доводи сторони обвинувачення, та не надано будь-яких доказів, щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи яке саме кримінальні правопорушення (злочин) вчинено підозрюваним.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, вважаю за належне призначити заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами, визначеними слідчим та прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відтак, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.08.2024 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

р/р UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами, визначеними слідчим та прокурором;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 18.08.2024 року включно.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1