Справа № 645/3786/24
Провадження № 1-кп/645/411/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засіданні - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 12.0543 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколово Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, пенсіонера, із вищою освітою, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно з 09 лютого 2024 року по 19 березня 2024 року, точного часу не встановлено, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістинної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи підключений до мережі Інтернет свій персональний комп`ютер з ІP-адресою 178.165.33.209, за допомогою програмного забезпечення «Emule» з мережі Інтернет, без мети збуту чи розповсюдження одержав доступ до 3 відео-файлів порнографічного характеру з назвами «Periscope LiveOMG 2021 (612)», «Periscope LiveOMG 2023 (1801) - Ivan Brosis 1-2», «video_543 НОМЕР_1 _01-14-35 ADULT sealer part 2 PTHC 2021 mango1337», які є дитячою порнографією, після чого діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безоплатно завантажив їх, тим самим придбав без мети збуту чи розповсюдження та діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання став незаконно зберігати на персональному комп`ютері, без мети збуту чи розповсюдження.

13 травня 2024 року, у період часу з 07 години 27 хвилин до 08 години 25 хвилин, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено системний блок персонального комп`ютера ОСОБА_4 , який використовувався останнім для одержання доступу до 3 вищевказаних відео-файлів порнографічного характеру, які є дитячою порнографією, їх завантаження та зберігання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.301-1 КК України, тобто умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, умисному придбанні та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Під час досудового розслідування між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 26 липня 2024 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення, сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину.

Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді двох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з вихованням та розвитком дітей на строк два роки.

Угода, підписана сторонами 26 липня 2024 року та оголошена у судовому засіданні.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може зініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 26 липня 2024 року, як таку, що відповідає вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засідання наполягали на затвердженні угоди.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 26 липня 2024 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом вивчались данні про особу обвинуваченого, та встановлено, що він раніш не судимий, пенсіонер, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати відсутні.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України слід застосувати до ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію майна, яке є засобом злочину, у зв`язку з чим речовий доказ по справі: системний блок чорного кольору ТМ «LG» без серійних номерів на який ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 накладено арешт та який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, - конфіскувати у власність держави.

Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2024 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з вихованням та розвитком дітей на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , від відбування призначеного за цим вироком покарання - звільнити з випробувальним строком на один рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ системний блок чорного кольору ТМ «LG» без серійних номерів на який ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 накладено арешт та який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, - конфіскувати на користь держави в порядку спеціальної конфіскації, відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя