У Х В А Л А

04 жовтня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Одеській області. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що 29.09.2024 року ним начальнику ГУНП в Одеській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення шляхом надсилання на електронну пошту, на яку вони не відреагували та не зупинили протиправні злочинні дії.

Вказував, що співробітниками поліції жодних дій, всупереч ст.214 КПК України, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.214, 303, 307 КПК України, просив слідчого суддю: зобов`язати уповноважених осіб ГУПН в Одеській області невідкладно внести в порядку ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, вказані в заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 29.09.2024, про що повідомити нас, та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

В судове засідання заявника не з`явився, у резолютивній частині скарги, просив розглянути скаргу без його участі, скаргу задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий або інша уповноважена особа СУ ГУНП в Одеській області в судове засідання також не з`явилися, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, до скарги не було додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що вказана заява, яка нібито була направлена на електронну пошту СУ ГУНП в Одеській області була отримана адресатом.

Так, відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

А відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

В той же час, слідчому судді заявником не надано повідомлення або підтвердження від адресата (СУ ГУНП в Одеській області) про одержання ними заяви адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , від 29.09.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, враховуючи засаду змагальності, передбачену ст.22 КПК України, слідчий суддя критично оцінює скрін копію поштової скриньки, яка було додана заявником, оскільки з неї не вбачається, що вищевказана заява була доставлена.

На думку слідчого судді, тягар доказування обставин подання заяви до органу досудового розслідування лежить на особі, що звертається до слідчого судді з відповідною скаргою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1