печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 від 31.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65.5 кв.м. (р.н. 000), частина якого зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1);

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 33.5 кв.м. (р.н. 0), який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4668 га, що знаходиться у АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- житловий дерев`яний будинок, жилою площею 12 кв.м., загальною площею 19 кв.м. із господарчими будівлями: сараєм, що знаходиться у АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- житловий будинок, загальною площею 93.6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 ), право власності на який до 05.12.2023 було зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 31.7 кв.м. (р.н. 000), право власності на який належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ),

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, у тому числі заборонити проводити будь-які реєстраційні дії відносно вищезазначених об`єктів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, щоГоловним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000855 від 31.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування встановлено, що голова Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 та керівник апарату цього суду ОСОБА_8 , вступивши у злочину змову з адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з іншими особами, запровадили протиправний механізм, який полягає у внесенні до судових рішень завідомо неправдивих відомостей, на підставі яких майно третіх осіб шляхом обману відчужується на користь низки осіб, за що керівництво суду одержує неправомірну вигоду, а вигодонабувачі отримують у розпорядження незаконно здобуте майно.

Так, адвокат ОСОБА_9 , вірогідно через свої зв`язки в нотаріаті, дізналась про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до своєї смерті володів нерухомим майном, у тому числі квартирами за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

У цей час в адвоката ОСОБА_9 , яка була впевнена, що у ОСОБА_4 не залишилось спадкоємців першої черги, обізнана в юридичних питаннях та мала відповідні зв`язки у Сквирському районному суді Київської області, виник умисел на шахрайське заволодіння нерухомим майном, що перебувало у власності ОСОБА_4 .

На виконання свого злочинного умислу адвокат ОСОБА_9 підшукала особу, яка є однофамільцем ОСОБА_4 , - ОСОБА_12 . Надалі через свою знайому - адвоката ОСОБА_10 звернулись до керівника апарату Сквирського районного суду ОСОБА_8 з пропозицією визнати в судовому порядку ОСОБА_4 батьком ОСОБА_12 .

Після обговорення цієї ситуації з головою Сквирського районного суду ОСОБА_7 та отримання позитивної відповіді ОСОБА_13 повідомила адвокатам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про можливість встановлення юридичного факту рішенням суду.

З метою продовження злочинного плану щодо заволодіння майном померлого ОСОБА_14 до Сквирського районного суду Київської області подано відповідну заяву від імені ОСОБА_12 , при цьому для вирішення питання судової підслідності до заяви внесено недостовірні відомості про те, що ОСОБА_12 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , що не відповідає дійсності.

Надалі голова Сквирського районного суду ОСОБА_7 , знаючи заздалегідь, яке рішення йому потрібно винести, та усвідомлюючи протиправність своїх діянь, 18.05.2021 у межах справи № 376/874/21 встановив юридичний факт, що ОСОБА_4 справді є батьком ОСОБА_12 . Цим рішенням фактично віднесено ОСОБА_12 до першої черги спадкоємців померлого ОСОБА_4 .

У подальшому вказане рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.05.2021 у межах справи № 376/874/21 та відповідну заяву від імені ОСОБА_12 подано до нотаріальної контори, в якій заведено спадкову справу № 876/2020 з метою успадкування ОСОБА_12 майна ОСОБА_4 . Станом на сьогодні питання спадщини майна ОСОБА_4 не вирішено, а учасники злочинної схеми продовжують вчиняти дії щодо оформлення власності на зазначене майно.

Таким чином, у діях вищезазначених осіб ймовірно був намір заволодіти майном ОСОБА_4 , а саме:

- Об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1

- Об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4668 га, що знаходиться у АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 ;

- Житловим дерев`яним будинком жилою площею 12 кв.м., загальною площею 19 кв.м.; господарчими будівлями: сараєм, що знаходиться у АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 .

Також під час проведення відповідних слідчих заходів здобуто іншу інформацію про неправомірні дії службових осіб Сквирського районного суду Київської області. Зокрема, 07.10.2021 голова суду виніс ухвалу про визнання мирової угоди у спорі між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким визнав право власності за кожним по на житловий будинок АДРЕСА_7 , який нібито належав їхній померлій матері ОСОБА_17 (спір щодо цього майна між іншими учасниками розглядався ОСОБА_7 за місяць до цього (справа № 376/1877/21 від 07.09.2021), де було встановлено, що вказане майно належало іншій особі ОСОБА_18 ).

Також голова зазначеного суду визнав право власності за кожним по на житловий будинок по АДРЕСА_8 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який також нібито належав їхній матері, що не відповідає дійсності, адже остання ніколи не володіла вказаним майном.

05.08.2022 та 10.08.2022 майно зареєстроване за ОСОБА_19 на праві власності.

У ході судових спорів з іншими мешканцями цього будинку останнім стало відомо про факт реєстрації усього будинку за ОСОБА_19, на що 14.11.2022 ними подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду щодо скасування мирової угоди.

У цей час було винесено нове рішення суду з тими самими реквізитами від 07.10.2021 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_7 та право власності на 7/20 частин житлового будинку під літерою « АДРЕСА_8 за ОСОБА_15 .

Під час перевірки матеріалів справи Київським апеляційним судом встановлено відсутність у них мирової угоди, заяви про затвердження мирової угоди та ухвали Сквирського районного суду Київської області від 07.10.2021 про затвердження мирової угоди (саме першої ухвали).

01.03.2023 КАС відмовив у задоволенні скарги, оскільки у матеріалах судової справи відсутній предмет апеляційного оскарження, а також виніс окрему ухвалу про можливі порушення суду, яку в порядку ст. 214 КПК України направлено до Київської міської прокуратури.

Після повернення справи та направлення окремої ухвали до прокуратури працівники суду намагалися викликати Бевзенків та адвоката ОСОБА_9 до себе з метою написання заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами.

У результаті 13.04.2023 ОСОБА_7 виніс рішення про скасування свого рішення від 07.10.2021, а саме: самого рішення та державної реєстрації по на житловий будинок на АДРЕСА_8 за ОСОБА_19. При тому, що в ЄДРСР за даними у зміненому рішенні від 07.10.2021, про реєстрацію житлового будинку на АДРЕСА_8 за ОСОБА_19 не йшлося, а визнано право власності на 7/20 частин житлового будинку під літерою « АДРЕСА_8 за ОСОБА_15 .

Також 22.03.2021 суддею Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 винесено рішення, яким він позовні вимоги ОСОБА_20 (вказана адреса проживання: АДРЕСА_6 , адреса - належить адвокату ОСОБА_9 ) до ЖБК «Домобудівник» про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнив у повному обсязі. Встановив юридичний факт, що ОСОБА_20 справді проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка, без шлюбу із ОСОБА_21 (згідно з ухвалою суду про відкриття провадження від 16.03.2021 зазначене питання взагалі не порушувалося) та визнав за ОСОБА_20 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_9 з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_21 (вказане майно ОСОБА_21 не належало. Більш того, 01.03.2021 суддею Сквирського суду ОСОБА_22 , який перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_7 , вже розглядався спір у справі № 376/67/21 щодо вказаного майна про визнання права власності на майно, яке належало ОСОБА_23 у порядку спадкування. Крім того, він визнав за ОСОБА_20 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_10 , що належала ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (майно, на яке і був спрямований злочинний умисел вигодонабувачів).

Незрозуміло також, яким чином Сквирський районний суд встановлював юридичний факт спільного проживання як чоловіка та жінки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 .

На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області 28.05.2021 за заявою адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_20 право власності на квартиру АДРЕСА_10 визнано за ОСОБА_20 , який 22.12.2021 вказане житло продав.

За аналогічної схеми, 13.10.2021 суддя Сквирського районного суду ОСОБА_7 задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 , який є клієнтом адвоката ОСОБА_9 до ОСОБА_24 , а саме:

1) визнає за ОСОБА_5 , у порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_11 , що належав - ОСОБА_25 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний об`єкт нерухомого майна працівниками Сквирського районного суду Київської області підшукано навмисно для прив`язки підсудності. По вказаному майну ОСОБА_7 13.10.2021 також приймав рішення у справі 376/2275/21 і визнавав право на останнє за громадянином ОСОБА_26 . Тобто в той самий день одне майно на двох людей.

2) визнає за ОСОБА_5 , у порядку спадкування за законом, право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 , що належав - ОСОБА_25 . Вказане майно, на яке фактично претендував ОСОБА_5

26.12.2021 на підставі вказаного рішення голови Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 за ОСОБА_5 реєструється право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 .

В подальшому, 16.11.2022 Київським апеляційним судом скасовано рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.10.2021 та відмовлено у визнанні права власності за ОСОБА_5 .

Зокрема, Київським апеляційним судом встановлено, що вже є рішення на користь ОСОБА_27 у Подільському районному суді, справа № 758/2600/18 - за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_27 про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно справи № 758/2600/18 встановлено, що батько позивача відмовився від належної йому частки, як спадкоємець першої черги за законом, а відтак, права позивача на той час як неповнолітнього порушені не були, отже відповідач є єдиним спадкоємцем першої черги на спадщину, в тому числі будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_12 . Крім того будинок, розташований за адресою АДРЕСА_12 за спадкодавцем ОСОБА_28 зареєстрований не був.

05.12.2023 на підставі рішення Київського апеляційного суду право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 за ОСОБА_5 припинено.

Постановою слідчого від 29.07.2024 об`єкти нерухомого майна, на заволодіння якими був спрямований умисел учасників вищезазначеного злочинного механізму, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В судове засідання прокурор не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд провадження у його відсутність, клопотання підтримує з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, щоГоловним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000855 від 31.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування встановлено, що голова Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 та керівник апарату цього суду ОСОБА_8 , вступивши у злочину змову з адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з іншими особами, запровадили протиправний механізм, який полягає у внесенні до судових рішень завідомо неправдивих відомостей, на підставі яких майно третіх осіб шляхом обману відчужується на користь низки осіб, за що керівництво суду одержує неправомірну вигоду, а вигодонабувачі отримують у розпорядження незаконно здобуте майно.

Так, адвокат ОСОБА_9 , вірогідно через свої зв`язки в нотаріаті, дізналась про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до своєї смерті володів нерухомим майном, у тому числі квартирами за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

У цей час в адвоката ОСОБА_9 , яка була впевнена, що у ОСОБА_4 не залишилось спадкоємців першої черги, обізнана в юридичних питаннях та мала відповідні зв`язки у Сквирському районному суді Київської області, виник умисел на шахрайське заволодіння нерухомим майном, що перебувало у власності ОСОБА_4 .

На виконання свого злочинного умислу адвокат ОСОБА_9 підшукала особу, яка є однофамільцем ОСОБА_4 , - ОСОБА_12 . Надалі через свою знайому - адвоката ОСОБА_10 звернулись до керівника апарату Сквирського районного суду ОСОБА_8 з пропозицією визнати в судовому порядку ОСОБА_4 батьком ОСОБА_12 .

Після обговорення цієї ситуації з головою Сквирського районного суду ОСОБА_7 та отримання позитивної відповіді ОСОБА_13 повідомила адвокатам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про можливість встановлення юридичного факту рішенням суду.

З метою продовження злочинного плану щодо заволодіння майном померлого ОСОБА_14 до Сквирського районного суду Київської області подано відповідну заяву від імені ОСОБА_12 , при цьому для вирішення питання судової підслідності до заяви внесено недостовірні відомості про те, що ОСОБА_12 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , що не відповідає дійсності.

Надалі голова Сквирського районного суду ОСОБА_7 , знаючи заздалегідь, яке рішення йому потрібно винести, та усвідомлюючи протиправність своїх діянь, 18.05.2021 у межах справи № 376/874/21 встановив юридичний факт, що ОСОБА_4 справді є батьком ОСОБА_12 . Цим рішенням фактично віднесено ОСОБА_12 до першої черги спадкоємців померлого ОСОБА_4 .

У подальшому вказане рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.05.2021 у межах справи № 376/874/21 та відповідну заяву від імені ОСОБА_12 подано до нотаріальної контори, в якій заведено спадкову справу № 876/2020 з метою успадкування ОСОБА_12 майна ОСОБА_4 . Станом на сьогодні питання спадщини майна ОСОБА_4 не вирішено, а учасники злочинної схеми продовжують вчиняти дії щодо оформлення власності на зазначене майно.

Таким чином, у діях вищезазначених осіб ймовірно був намір заволодіти майном ОСОБА_4 , а саме:

- Об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1

- Об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4668 га, що знаходиться у АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 ;

- Житловим дерев`яним будинком жилою площею 12 кв.м., загальною площею 19 кв.м.; господарчими будівлями: сараєм, що знаходиться у АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 .

Також під час проведення відповідних слідчих заходів здобуто іншу інформацію про неправомірні дії службових осіб Сквирського районного суду Київської області. Зокрема, 07.10.2021 голова суду виніс ухвалу про визнання мирової угоди у спорі між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким визнав право власності за кожним по на житловий будинок АДРЕСА_7 , який нібито належав їхній померлій матері ОСОБА_17 (спір щодо цього майна між іншими учасниками розглядався ОСОБА_7 за місяць до цього (справа № 376/1877/21 від 07.09.2021), де було встановлено, що вказане майно належало іншій особі ОСОБА_18 ).

Також голова зазначеного суду визнав право власності за кожним по на житловий будинок по АДРЕСА_8 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який також нібито належав їхній матері, що не відповідає дійсності, адже остання ніколи не володіла вказаним майном.

05.08.2022 та 10.08.2022 майно зареєстроване за ОСОБА_19 на праві власності.

У ході судових спорів з іншими мешканцями цього будинку останнім стало відомо про факт реєстрації усього будинку за ОСОБА_19, на що 14.11.2022 ними подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду щодо скасування мирової угоди.

У цей час було винесено нове рішення суду з тими самими реквізитами від 07.10.2021 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_7 та право власності на 7/20 частин житлового будинку під літерою « АДРЕСА_8 за ОСОБА_15 .

Під час перевірки матеріалів справи Київським апеляційним судом встановлено відсутність у них мирової угоди, заяви про затвердження мирової угоди та ухвали Сквирського районного суду Київської області від 07.10.2021 про затвердження мирової угоди (саме першої ухвали).

01.03.2023 КАС відмовив у задоволенні скарги, оскільки у матеріалах судової справи відсутній предмет апеляційного оскарження, а також виніс окрему ухвалу про можливі порушення суду, яку в порядку ст. 214 КПК України направлено до Київської міської прокуратури.

Після повернення справи та направлення окремої ухвали до прокуратури працівники суду намагалися викликати Бевзенків та адвоката ОСОБА_9 до себе з метою написання заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами.

У результаті 13.04.2023 ОСОБА_7 виніс рішення про скасування свого рішення від 07.10.2021, а саме: самого рішення та державної реєстрації по на житловий будинок на АДРЕСА_8 за ОСОБА_19. При тому, що в ЄДРСР за даними у зміненому рішенні від 07.10.2021, про реєстрацію житлового будинку на АДРЕСА_8 за ОСОБА_19 не йшлося, а визнано право власності на 7/20 частин житлового будинку під літерою « АДРЕСА_8 за ОСОБА_15 .

Також 22.03.2021 суддею Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 винесено рішення, яким він позовні вимоги ОСОБА_20 (вказана адреса проживання: АДРЕСА_6 , адреса - належить адвокату ОСОБА_9 ) до ЖБК «Домобудівник» про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнив у повному обсязі. Встановив юридичний факт, що ОСОБА_20 справді проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка, без шлюбу із ОСОБА_21 (згідно з ухвалою суду про відкриття провадження від 16.03.2021 зазначене питання взагалі не порушувалося) та визнав за ОСОБА_20 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_9 з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_21 (вказане майно ОСОБА_21 не належало. Більш того, 01.03.2021 суддею Сквирського суду ОСОБА_22 , який перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_7 , вже розглядався спір у справі № 376/67/21 щодо вказаного майна про визнання права власності на майно, яке належало ОСОБА_23 у порядку спадкування. Крім того, він визнав за ОСОБА_20 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_10 , що належала ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (майно, на яке і був спрямований злочинний умисел вигодонабувачів).

Незрозуміло також, яким чином Сквирський районний суд встановлював юридичний факт спільного проживання як чоловіка та жінки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 .

На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області 28.05.2021 за заявою адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_20 право власності на квартиру АДРЕСА_10 визнано за ОСОБА_20 , який 22.12.2021 вказане житло продав.

За аналогічної схеми, 13.10.2021 суддя Сквирського районного суду ОСОБА_7 задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 , який є клієнтом адвоката ОСОБА_9 до ОСОБА_24 , а саме:

1) визнає за ОСОБА_5 , у порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_11 , що належав - ОСОБА_25 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний об`єкт нерухомого майна працівниками Сквирського районного суду Київської області підшукано навмисно для прив`язки підсудності. По вказаному майну ОСОБА_7 13.10.2021 також приймав рішення у справі 376/2275/21 і визнавав право на останнє за громадянином ОСОБА_26 . Тобто в той самий день одне майно на двох людей.

2) визнає за ОСОБА_5 , у порядку спадкування за законом, право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 , що належав - ОСОБА_25 . Вказане майно, на яке фактично претендував ОСОБА_5

26.12.2021 на підставі вказаного рішення голови Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_7 за ОСОБА_5 реєструється право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 .

В подальшому, 16.11.2022 Київським апеляційним судом скасовано рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.10.2021 та відмовлено у визнанні права власності за ОСОБА_5 .

Зокрема, Київським апеляційним судом встановлено, що вже є рішення на користь ОСОБА_27 у Подільському районному суді, справа № 758/2600/18 - за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_27 про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно справи № 758/2600/18 встановлено, що батько позивача відмовився від належної йому частки, як спадкоємець першої черги за законом, а відтак, права позивача на той час як неповнолітнього порушені не були, отже відповідач є єдиним спадкоємцем першої черги на спадщину, в тому числі будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_12 . Крім того будинок, розташований за адресою АДРЕСА_12 за спадкодавцем ОСОБА_28 зареєстрований не був.

05.12.2023 на підставі рішення Київського апеляційного суду право власності на будинок садибного типу АДРЕСА_12 за ОСОБА_5 припинено.

Постановою слідчого від 29.07.2024 об`єкти нерухомого майна, на заволодіння якими був спрямований умисел учасників вищезазначеного злочинного механізму, визнано речовим доказом.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Оскільки, об`єкти нерухомості, на які просить накласти арешт прокурор, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 від 31.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт :

-об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65.5 кв.м. (р.н. 000), частина якого зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1);

-об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 33.5 кв.м. (р.н. 0), який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4668 га, що знаходиться у АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-житловий дерев`яний будинок, жилою площею 12 кв.м., загальною площею 19 кв.м. із господарчими будівлями: сараєм, що знаходиться у АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-житловий будинок, загальною площею 93.6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 ), право власності на який до 05.12.2023 було зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 );

-об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 31.7 кв.м. (р.н. 000), право власності на який належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ),

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, у тому числі заборонити проводити будь-які реєстраційні дії відносно вищезазначених об`єктів.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 000855 від 31.08.2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1