КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/7764/24 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/4298/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боладі Ленкоранського району Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0013831 від 19.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги лист відділу міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції у місті Києві №СЕД-31515-2024 від 22.05.2024, в якому серед іншого, зазначається, що метою внесення до Генерального Секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо розшукуваної особи здійснюється відповідно до Наказу від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5 "Про затвердження Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації Кримінальної поліції - Інтерпол", яким визначено, що з метою публікації Червоного оповіщення запитується - "завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування".

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 26.07.2017 здійснив перетин кордону з Туреччиною та на територію України по теперішній час не повертався, що підтверджується наданими відомостями Генеральною прокуратурою Азербайджанської республіки, а саме з підсистеми "Прикордонний контроль" та центральної підсистеми "Аркан", окрім того, на даний час місцеперебування ОСОБА_7 не встановлено.

Апелянт вказує на те, що 09.04.2024 в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр" було опубліковано повістки про виклик гр. ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного, а також опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора для допиту в якості підозрюваного, однак останній на виклики слідчого не з`явився.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що доводи суду не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, вносяться відомості про оголошення розшуку підозрюваного, тобто поняття та функція "міжнародний розшук" в ЄРДР - відсутнє.

Апелянт зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи його невідворотність, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На переконання прокурора, утримання ОСОБА_7 у спеціальній установі забезпечить його безперешкодну доставку відповідними конвойними підрозділами до органу досудового розслідування та суду, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а також дотримання розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її, пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що у провадженні слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0013831 від 19.10.2017 р., в рамках якого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником слідчого відділу за погодженням із керівником Київської місцевої прокуратури № 3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, та у носінні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у встановленому порядку було скеровано письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до Посольства Азербайджанської Республіки, після чого ОСОБА_7 оголошено у розшук, так як місцезнаходження останнього невідоме та останній не з`являвся без поважних причин на виклики слідчого.

Крім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_7 26.07.2020 року здійснив перетин кордону з Туреччиною та на територію України по теперішній час не повертався. Наразі місцеперебування ОСОБА_7 не встановлено, що підтверджується відомостями, наданими Генеральною прокуратурою Азербайджанської республіки, а саме, з підсистеми «Прикордонний контроль» та центральної підсистеми «Аркан», які отримані за результатами виконання вимоги в порядку ст. 93 КПК України.

09.04.2024 року в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного о 14.00 год. 15, 18, 22.04.2024, крім того, 19.04.2024 на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного о 14.00 год. 22.04.2024, однак останній на виклики слідчого не з`явився. У зв`язку з відсутністю відомостей щодо точного місцезнаходження ОСОБА_7 , відсутністю його на території України та неявкою на виклики до слідчого, слідчим СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві оголошено його в міжнародний розшук.

30.05.2024 слідчий СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а також послався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави для тримання ОСОБА_7 під вартою, без визначення розміру застави.

30.05.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, щобудь-які дані про отримання посольством повідомлення про підозру, про вручення його ОСОБА_7 відсутні, що викликає сумніви у набутті ОСОБА_7 статусу підозрюваного.

Також слідчий суддя зазначив, що відповідно до постанови слідчого від 30.05.2024 р. ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, проте, дані про фактичне перебування на час розгляду клопотання 30.05.2024 ОСОБА_7 у міжнародному розшуку слідчому судді не надано. Також відсутні дані про внесення до ЄРДР відомостей про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що законних підстав для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не вбачається.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В свою чергу, положення ч. 2 ст. 177 КПК України передбачають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Системний аналіз викладених положень кримінального процесуального закону дає підстави дійти висновку про те, що застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження як запобіжних заходів, в тому числі, тримання під вартою, можливо лише щодо особи, яка має статус підозрюваного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.08.2017 р. складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК, вручення якого організовано шляхом скерування письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень до Посольства Азербайджанської Республіки.

Твердження слідчого судді, що будь-які дані про отримання посольством повідомлення про підозру, про вручення його ОСОБА_7 відсутні, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки з матеріалів вбачаються неодноразові відповіді Генеральної прокуратури Азербайджанської Республіки /т. 1 а.с. 151-188/.

Тобто органом досудового розслідування вжито усі можливі та достатні заходи для повідомлення особи про підозру.

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що 09.04.2024 року в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного о 14.00 год. 15, 18, 22.04.2024, крім того, 19.04.2024 на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 для допиту в якості підозрюваного о 14.00 год. 22.04.2024, однак останній на виклики слідчого не з`явився.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного, про що виносить відповідну постанову.

Враховуючи наведене, 18.08.2017 постановою начальника слідчого відділення СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 ОСОБА_7 оголошено у розшук /т. 1 а.с. 22-24/.

Крім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснив перетин кордону з Туреччиною та на територію України по теперішній час не повертався, наразі місцеперебування ОСОБА_7 не встановлено, що підтверджується відомостями, наданими Генеральною прокуратурою Азербайджанської республіки, а саме, з підсистеми «Прикордонний контроль» та центральної підсистеми «Аркан», які отримані за результатами виконання вимоги в порядку ст. 93 КПК України.

Разом з цим, 30.05.2024 постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук /т. 1 а.с. 259-262/.

Також, колегія суддів не погоджується із твердженнями слідчого судді, що підставою для відмови у обранні запобіжного заходу є відсутність даних про внесення до ЄРДР відомостей про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, оскільки чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа оголошена в розшук, однак регламентує, що про оголошення розшуку має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Крім того, як вірно зауважив прокурор у поданій апеляційній скарзі, відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, вносяться відомості про оголошення розшуку підозрюваного, а поняття та функція "міжнародний розшук" в ЄРДР - відсутнє.

Відтак, у даному конкретному випадку, колегія суддів вбачає наявність підтвердження міжнародного розшуку, в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, органами досудового розслідування на рівні національного законодавства вжиті всі заходи, які необхідні для здійснення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7

Також, колегія суддів вважає, що існує достатньо підстав, передбачених ст. 177 КПК України для обрання стосовно ОСОБА_7 заочної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» висловив позицію, згідно якого наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитись відповідними доказами.

На переконання колегії суддів, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведено існування ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання колегії суддів, в даному випадку тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сама по собі може бути достатнім мотивом для здійснення дій, направлених на переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду та зазначена позиція апеляційного суду кореспондується із практикою ЄСПЛ, який в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, в п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування, на виконання вимог ст. 194 та ч. 6 ст. 193 КПК України, доведено у сукупності факт набуття ОСОБА_7 у встановленому законом порядку статусу підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, оголошення його у міжнародний розшук відповідно до вимог закону. Також підтверджуючих в зазначеному провадженні ризиків, внаслідок чого існують всі законодавчі підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання наявним ризикам.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, не підтверджуються доказами, дослідженими під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відтак, колегія суддів наголошує, що в даному випадку така ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року, необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0013831 від 19.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4