Справа №639/5402/24
Провадження №1-кп/639/437/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000576 від 15.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, проходить військову службу на посаді механіка-водія НОМЕР_1 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «матрос», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

07.05.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

МатросОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, перебуваючи на посаді механіка-водія НОМЕР_1 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , 18.04.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не раніше 23:00, перебуваючи разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , на тумбі в передпокої квартири помітив мобільний телефон марки «Redmi 13C», серійний номер: НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 8/256Gb, який належить ОСОБА_5 , та реалізуючи свій протиправний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_5 лягла спати та за його діями ніхто не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний мобільний телефон, непомітно для оточуючих переклавши його з тумби в передпокої до своєї сумки чорного кольору, після цього, зранку 19.04.2024 ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, вчинивши активні дії, спрямовані на вилучення вказаного телефону з володіння потерпілої та видалив всю інформацію, яка знаходилася на телефоні, скинувши телефон до заводських налаштувань та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4063,03 гривні.

Крім того, ОСОБА_6 о 12 год. 41 хв. 19.04.2024, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Redmi 13C», серійний номер: НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 8/256Gb, належного ОСОБА_5 , побачив мобільний застосунок АТ «ПУМБ», встановлений на вказаному пристрої, та реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи, що не має законних підстав для втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, шляхом підбору авторизаційних даних для входу в особистий кабінет застосунку АТ «ПУМБ», які належать ОСОБА_5 , 19.04.2024 о 12 год. 41 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, використовуючи належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Redmi 13C», серійний номер: НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 8/256Gb, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, використовуючи підібраний пароль, без дозволу власниці, без відома останньої, з корисливих мотивів, здійснив вхід до особистого кабінету інтернет - банкінгу АТ «ПУМБ» ОСОБА_5 , де, видавши себе за останню, не маючи права доступу, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ «ПУМБ» з банківським рахунком НОМЕР_4 , зареєстрованим та належним ОСОБА_5 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку, всупереч волі власника.

Крім того, ОСОБА_6 о 09 год. 38 хв. 21.04.2024, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Redmi 13C», серійний номер: НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 8/256Gb, належного ОСОБА_5 , побачив мобільний застосунок АТ «ОТП Банк», встановлений на вказаному пристрої, та реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_6 , розуміючи, що не має законних підстав для втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, шляхом підбору авторизаційних даних для входу в особистий кабінет застосунку АТ «ОТП Банк», які належать ОСОБА_5 , 21.04.2024, о 09 год. 38 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, використовуючи належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Redmi 13C», серійний номер: НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 8/256Gb, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, використовуючи підібраний пароль, без дозволу власниці, без відома останньої, з корисливих мотивів, повторно, здійснив вхід до особистого кабінету інтернет - банкінгу АТ «ОТП Банк» ОСОБА_5 , де, видавши себе за останню, не маючи права доступу, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ «ОТП Банк» з банківським рахунком НОМЕР_5 , зареєстрованим та належним ОСОБА_5 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись грошовими коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку, всупереч волі власника.

В ході виконання судом положень ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України. В ході допиту показав, що крадіжки телефону не здійснював, відповідно не здійснював і входи до особистого кабінету ОСОБА_5 18.04.2021 він перебував вдома. Вночі прийшла потерпіла у нетверезому стані. На його картку дійсно надходили певні суми, але до транзакцій він не причетний, вважає, що ці кошти переводила особисто потерпіла. Телефон ним було здано до ломбарду за проханням ОСОБА_5 , дату він не пам`ятає. У нього є рахунок в банку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на який і надходили певні грошові суми.

У подальшому, після допиту потерпілої ОСОБА_5 та дослідження судом письмових доказів у кримінальному провадженні, в судовому засіданні 27.11.2024 ОСОБА_6 заявив, що визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі, розкаюється у вчиненому. В ході повторного допиту зазначив, що дійсно в один з днів у квітні 2024 року таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 за місцем їх на той час спільного проживання, після чого декілька разів за допомогою зазначеного телефону здійснював вхід до мобільних застосунків «ОТП Банк» та « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Пояснив, що раніше надавав неправдиві показання у зв`язку із неприязними відносинами між ним та потерпілою. Також заявив, що має можливість та готовий навіть під час судового засідання повністю відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, про що він повідомляв її, проте остання відмовляється прийняти від нього грошові кошти. Заявив про щире каяття у вчиненому та просив призначити йому покарання зі звільненням від його відбування.

Окрім визнання своєї винуватості ОСОБА_6 , вона повністю підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в ході допиту в судовому засіданні пояснила, що 18.04.2024 ввечері вона в компанії своїх друзів вживала спиртні напої. Потім прийшла додому за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час перебував її співмешканець ОСОБА_6 , який спав. Телефон вона поклала на тумбочку та лягла спати. Вранці виявила відсутність телефону. Телефон був вимкнений. ОСОБА_6 на її питання відповідав, що йому відомо, що телефон загубився, але його знайшла поліція. На телефоні були встановлені банківські застосунки «ОТП Банк» та «ПУМБ». ОСОБА_6 говорив їй, що телефон знайдеться. У подальшому вона придбала новий телефон 08.06.2024, встановила банківські застосунки та після цього їй стало відомо, що з банківських рахунків зникла частина грошей. Пароль у банківських застосунках у неї завжди однаковий, ОСОБА_6 він був відомий. Вже коли вона дізналась про зникнення грошей, звернулася до поліції. Телефон їй повернутий не був. До придбання нового телефону за допомогою банківських за стосунків гроші зі своїх рахунків вона нікому не переводила. Показання ОСОБА_6 , надані суду при первісному допиті, не відповідають дійсності. Цивільний позов не заявляла. Просила призначити ОСОБА_6 реальне покарання. Підтвердила, що ОСОБА_6 намагався відшкодувати їй заподіяну шкоду, проте вона відмовилася, це її право.

Судом також досліджені письмові докази у кримінальному провадженні.

14.06.2024 потерпіла ОСОБА_5 звернулася до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області з заявою, в якій просила вжити заходи до особи на ім`я ОСОБА_7 , який заволодів її мобільним телефоном Redmi 13c, та в подальшому було виявлено зняття коштів з віртуальних карт АТ «ПУМБ» та «ОТП Банк» (а.с. 41).

Згідно листа ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» від 10.07.2024 № 598/07, ОСОБА_6 21.04.2024 звертався до ломбардного відділення з приводу закладу мобільного телефону XIAOMI Redmi 13C 8/256GB. На предмет закладу звернено стягнення 23.04.2024 (а.с. 43).

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3516/24 від 17.07.2024, ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 13C», з об`ємом пам`яті 8/256 Гб, у технічно-справному стані, з урахуванням зносу, станом на 18.04.2024, становила 4063, 03 грн (а.с. 44-49).

Згідно листа АТ «ПУМБ» від 22.07.2024, з банківського разунку № НОМЕР_9 у гривні, до якого відкрита карта НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 за період з 10.04.2024 по 02.07.2024 через систему онлайн переказів банку були отримання та перерахування коштів. Згідно додатків до листа 19.04.2024 о 12:41:57 відбувся переказ на карту отримувача ОСОБА_6 на суму 2600 грн. Згідно інформації про рух коштів на рахунку ОСОБА_6 в АТ «ПУМБ», 19.04.2024 о 12:41:57 відбувся переказ з карти № НОМЕР_8 в сумі 2600 грн. (а.с. 67-74)

В ході огляду слідчим 29.07.2024 виписок з особового рахунку ОСОБА_5 в АТ «ОТП Банк», виявлено списанні коштів 21.04.2024 о 09:57:30 в розмірі 505 грн. та 905 грн. як переказу. При аналізі довідок про рух коштів в АТ «ПУМБ» щодо ОСОБА_6 встановлено, що зазначені кошти були зараховані на рахунок ОСОБА_6 21.04.2024 о 06:38:26 та 19:19:27 відповідно (за вирахуванням комісії) (а.с. 75-77).

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються: за епізодом від 18.04.2024 - за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану; за епізодом від 19.04.2024 - за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за епізодом від 21.04.2024 - за ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він судимий 07.05.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення до ухвалення попереднього вироку, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується посередньо, одружений, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, а також дії, спрямовані на відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є: за ч. 4 ст. 185 КК України - тяжким злочином, за ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України - кримінальними проступками, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують. Також суд бере до уваги фактичне намагання добровільного відшкодування обвинуваченим потерпілій заподіяної шкоди, яке, водночас, не відбулося саме через відмову потерпілої.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_6 в цілому, за наведених обставин, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

У справі № 629/2739/18 від 03.02.2021 ККС ВС зазначив, що положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого, визнання ним своєї вини, щирого каяття, намагання повного добровільного відшкодування завданих збитків, яке не відбулося лише через відмову потерпілої, того факту, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, його належної процесуальної поведінки без застосування щодо нього будь-якого запобіжного заходу, суд вважає за доцільне призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень статті 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Такі висновки узгоджуються із вимогами статей 65, 66, 69 КК України, положеннями Постанови Пленуму ВСУ 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», практикою ЄСПЛ щодо справедливого судового розгляду, індивідуалізації та пропорційності покарання.

Відтак, суд призначає ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 місяців.

За ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вироків покарання ОСОБА_6 призначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (із застосуванням ст. 72 КК України).

Оскільки ОСОБА_6 вчинені кримінальні правопорушення до ухвалення відносно нього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2024, остаточне покарання йому призначається за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, намагання відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, усвідомлення обвинуваченим протиправності своєї злочинної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання (якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди), відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає доцільним встановити обвинуваченому ОСОБА_6 іспитовий строк у 3 роки.

Також відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України. Як зазначено в частині 3 статті 76 КК України, на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною 2 цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При звільненні від відбування покарання суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На переконання суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

У кримінальному провадженні проводилась судово-товарознавча експертиза, проте прокурором не надано суду доказів вартості зазначеного дослідження, що позбавляє суд можливості вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 4 (чотирьох) років 10 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2024, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1