КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/396/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.07.2024, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, із малолітньою дитиною на утриманні, працює директором ТОВ "ГРІНС-Д", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , не судимого,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, тобто з 18 липня 2024 року до 15 вересня 2024 року включно, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000288 від 20.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення оголошено ОСОБА_9 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_9 , 07.02.2024, приблизно о 18 годині 00 хвилин, у період дії воєнного стану, перебуваючи на території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_11 , та іншими не встановленими в ході слідства особами, відповідно до раніше обдуманого плану злочинних дій, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, маючи та реалізуючи прямий умисел на вимагання передачі чужого майна, в усній формі пред`явив ОСОБА_10 вимогу щодо передачі коштів в сумі 2 000 доларів США, поєднану з погрозою насильства над останнім, а саме нанесення побоїв, і знищенням його майна, тобто пошкодження автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині останнього - ОСОБА_12 .

Одночасно, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, з метою спонукання передачі ОСОБА_10 , коштів в майбутньому, через висловлювання останньому погроз нанесенням побоїв і пошкодженням автомобіля, здійснюючи морально-психологічний тиск, також в усній формі пред`явив ОСОБА_10 вимогу щодо написання ним письмової розписки з викладенням боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 за несвоєчасну оплату раніше наданих послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині останнього - ОСОБА_12 .

При цьому, ОСОБА_9 , під приводом гарантії виплати в подальшому ОСОБА_10 неіснуючих боргових зобов`язань, незаконно відчужив автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , через змушення ОСОБА_10 , спочатку відати ОСОБА_9 , ключі запалювання, та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, а в подальшому вивезення його за межі території м.Олександрія, Кіровоградської області.

Дані погрози ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під психологічним впливом, сприйняв як реальні, у зв`язку з чим був вимушений написати боргову розписку з даними про нібито наявність перед ОСОБА_9 майнової заборгованості в сумі 2 000 доларів США.

У подальшому, 13.04.2024, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вимагання передачі чужого майна, з метою незаконного збагачення, перебуваючи на території м.Дніпро, організували доставлення ОСОБА_10 до місця розташування, раніше відчуженого автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », а саме: до території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , зокрема ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак « НОМЕР_2 » віз ОСОБА_10 , в салоні даного автомобіля по м. Дніпро, до раніше обумовленого місця, де ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти сумі 1 000 доларів США в якості повернення першої частини незаконної вимоги, тобто неіснуючого боргу, за несвоєчасну оплату раніше наданих ОСОБА_10 послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині останнього - ОСОБА_12 .

Одночасно, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, разом зі ОСОБА_11 та іншими не встановленими в ході слідства особами, продовжили вчиняти морально-психологічний тиск на ОСОБА_10 , через висловлювання погроз повторного застосування фізичного насильства, і не повернення автомобіля, у випадку не передання ОСОБА_10 , другої частини, пред`явленої раніше ОСОБА_9 , вимоги щодо передачі коштів в повному обсязі.

Після здійснення ОСОБА_10 ,13.04.2024, передачі ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, як першої частини незаконної вимоги, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, з метою продовження психологічного тиску на ОСОБА_10 перевезли автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », від території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , в інше місце, а незаконно отримані від ОСОБА_10 кошти в сумі 1000 доларів США поділили між собою, звернувши їх на свою користь.

У подальшому, 19.04.2024 ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вимагання передачі чужого майна, з метою незаконного збагачення, перебуваючи на території м. Дніпро, організували доставлення ОСОБА_10 до місця розташування, раніше відчуженого автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », а саме: до території, прилеглої до будинку АДРЕСА_5 , зокрема ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак « НОМЕР_2 » віз ОСОБА_10 , в салоні даного автомобіля по м. Дніпро, до раніше обумовленого місця, де ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США в якості повернення другої частини незаконної вимоги, тобто неіснуючого боргу, за несвоєчасну оплату раніше наданих ОСОБА_10 послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині останнього - ОСОБА_13 .

19.04.2024 після здійснення ОСОБА_10 передачі ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 1000 доларів США, як другої частини незаконної вимоги, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 і іншими не встановленими в ході слідства особами, довівши свій злочинний умисел до кінця, незаконно збагатились на загальну суму 2000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме, вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, з погрозою пошкодженням майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 07.02.2024 близько о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи на території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , у якому фактично мешкає ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з іншими не встановленими в ході слідства особами, в цілях сприятливого створення умов для здійснення незаконної вимоги з ОСОБА_10 щодо передачі коштів в сумі 2000 доларів США, маючи і реалізуючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, висловлюючи в усній формі погрози застосування насильства стосовно ОСОБА_10 , змусив останнього, відати йому ключі запалювання та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , та перебував у користуванні ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з іншими не встановленими в ході слідства особами, та реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », перевіривши його справність увімкнув запалення та разом з іншими, не встановленими в ході слідства особами, вивезли даний автомобіль за межі території м.Олександрія Кіровоградської області, чим незаконно заволоділи автомобілем марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_1 », що належить дружині ОСОБА_10 - ОСОБА_12 ..

Слідчим суддею розглянуто клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у межах кримінального провадження, №0000288 від 20.02.2024 року про продовження застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя прийшов до висновку про існування раніше встановлених ризиків, таких як можливість підозрюваного чинити спроби переховування від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що не зменшились з моменту застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взяв до уваги характер і тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, зважив й на необхідність проведення ще ряду слідчих дій у межах досудового розслідування.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту, в апеляційній скарзі адвокат, який здійснює захист підозрюваного - ОСОБА_7 , - просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, або ж застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Свої вимоги обґрунтовує наступними вимогами.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_9 , - необґрунтована.

Ризики, на які посилається прокурор, - не підтверджені фактично, не надано додатків до клопотання, що могли б підтвердити наявність ризиків документально.

ОСОБА_9 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню дитину, підстав переховуватись від досудового розслідування та суду - не має.

Підозрюваний не може знищити або спотворити речові докази, оскільки вони вилучені органом досудового розслідування та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Аналогічно, підозрюваний не має намірів впливати на потерпілого та свідків, оскільки має переконання відстоювати свою невинуватість у законний спосіб, у суді.

Адвокат просить врахувати наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків, репутацію й майновий стан підозрюваного, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що свідчать на користь підозрюваного.

Крім того , суд не визначив розмір застави для підозрюваного.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, поданої в інтересах підозрюваного, думку прокурора на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Встановлено, що УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000288 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення 20.04.2024 повідомлений ОСОБА_9 . Під вартою ОСОБА_9 утримується з 20.04.2024 (строк тримання під вартою не перебуває поза межами розумного, не є надмірним).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, карається позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, є умисним, особливо тяжким, карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У представлених матеріалах існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри), як от: заява потерпілого ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 , протоколи пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, довідкою травмопункту, протоколами НСРД, вилученими речовими доказами у ОСОБА_9 (грошові кошти), інші докази, здобуті у межах кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_9 , зважаючи на тяжкість інкримінованих злочинів, усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави,).

Також, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, які полягають у тому, що ризик впливу з боку обвинуваченого на свідка та потерпілу, яка є його дружиною, є досить вірогідним, з тих причин, що місце проживання/контактні дані потерпілого та свідка відомі підозрюваному; до свідка ОСОБА_10 . ОСОБА_9 вже застосовувався фізичний вплив, потерпіла ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_10 судом безпосередньо не допитані. З матеріалів досудового розслідування вбачається, що до імовірного вчинення кримінальних злочинів причетні декілька осіб, якім висунуто підозри, а тому ризик незаконного впливу на інших підозрюваних стосовно надання неправдивих свідчень щодо відомих їм обставин інкримінованого злочину та неможливості встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, існує.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У даному кримінальному провадженні триває збирання доказів, проведення слідчих дій. На даний час існує нагальна потреба у завершенні досудового розслідування, для чого строк досудового розслідування продовжений, слід виконати ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновки судових експертиз, повідомити підозрюваному ОСОБА_9 та іншим підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри.

Зважаючи на зазначене та те, що колегією суддів не виявлено доказів про зменшення або припинення існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених раніше, що могло б свідчити, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні, зможе запобігти наявним ризикам, - колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

ОСОБА_9 , в цілому, задовільно характеризований, має родину, місце проживання, однак ці дані, за встановлених обставин, не зможуть убезпечити від наявних ризиків, та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатнього врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, - спростовуються наведеним вище.

Щодо визначення застави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із погрозою застосування насильства.

У такому випадку суд вправі не визначати розмір застави.

Слід зауважити, питання визначення застави підозрюваному ОСОБА_9 було предметом оцінювання та розгляду у суді апеляційної інстанції, в ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 03.07.2024 такі доводи сторони захисту розглянуті, судом зроблено висновок, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_9 на даний час є передчасним, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сплачену по даному кримінальному провадженню за підозрюваного ОСОБА_9 заставу в розмірі 454 200 грн слід повернути заставодавцю.

Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Отже, раніше обраний стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, обумовлений процесуальною необхідністю, справжніми інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, та, за вказаних вище обставин, і у подальшому є необхідним й доцільним у межах даного кримінального провадження.

Зважаючи на зазначене вище, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін як законну і обґрунтовану.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 199, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.07.2024, якою стосовно ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, тобто з 18 липня 2024 року до 15 вересня 2024 року включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4