Провадження №1-кп/523/540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, із середньою освітою, працюючого сантехніком ТОВ " Мастер ОК" , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор подав письмове клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою', оскільки вважає, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України по вказаному кримінальному провадженню.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який мотивуючи клопотання тим, що наразі ризики не доведені. Крім того захисник просив надати дозвіл на телефонне спілкування з обвинуваченим задля узгодження позиції у справі.

Розглянувши клопотання прокурора та матеріали кримінальної справи судом встановлено, що 18.07.2024 відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу зміни запобіжного заходу судом встановлено не було.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що продовжують існувати ризики встановлені при застосуванні відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, обвинувачений може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини зокрема у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Крім того ОСОБА_5 перебував у міжнародному розшуку, уникав явки до суду.

Крім того, суд вважає наявним на цей час ризик можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, експертів, спеціалістів (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків.

Разом з тим обвинувачений є громадянином України, має місце проживання на території м. Одеси. Вказане свідчить про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

З питання встановлення застави то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, так як в результаті злочину, настала смерть потерпілого, суд вважаю за недоцільне встановлювати її розмір як альтернативного запобіжного заходу.

Щодо клопотання захисника то воно підлягає задоволенню адже є невід`ємним правом обвинуваченого на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,42,384,314-316,369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», на 60 днів, тобто до 19.12.2024 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 19.12.2024 року.

Надати дозвіл обвинуваченому ОСОБА_5 на здійснення телефонних розмов у мережі фіксованого або рухового (мобільного) зв`язку без обмеження їх кількості під контролем персоналу ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», а також користуватися мережею Інтернет, у час визначений працівниками ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» .

Виконання ухвали покласти на прокурора та начальника ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26».

Головуючий суддя: ОСОБА_1