490/4957/24 12.07.2024
н/п 1-кп/490/766/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4957/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 17.05.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Клайпеда Литовської Республіки, є громадянином України, має вищу освіту, неодружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді начальника фізичної підготовки та спорту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні майор, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника фізичної підготовки та спорту військової частини НОМЕР_1 , 15.05.2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи біля вхідних дверей під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ході словесного конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя потерпілому, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, розриву слизової оболонки нижньої губи, забою м`яких тканин у ділянці нижньої щелепи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав заяву, в якій зазначено, що він згоден з встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто без його виклику та без проведення судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів в її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, є військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходить військову службу на посаді начальника фізичної підготовки та спорту військової частини НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, за місцем проходження військової служби характеризується добре, за даними Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради до вказаного медичного закладу не звертався, як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1