Справа №567/1483/24
Провадження №1-кп/567/155/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000209 від 05 серпня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Болотківці Острозького району Рівненської області, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду гранатометника 1-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.3, 28, 29 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, на побутовому ґрунті, вчинив домашнє насильство щодо дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , 30 листопада 2023 року близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_4 нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 сильного душевного хвилювання, психологічних страждань та погіршив якість її життя.

За вчинення вищевказаних дій постановою Острозького районного суду Рівненської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Окрім того, ОСОБА_5 , продовжуючи вчинення систематичного психологічного домашнього насильства щодо подружжя, 01 січня 2024 року близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_4 нецензурними та образливими словами, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 сильного душевного хвилювання, психологічних страждань та погіршив якість її життя.

За вчинення вищевказаних дій постановою Острозького районного суду Рівненської області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Поряд із цим, ОСОБА_5 , продовжуючи вчинення систематичного психологічного домашнього насильства щодо подружжя, 04 серпня 2024 року близько 09 години 40 хвилин, перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_4 нецензурними та образливими словами, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 сильного душевного хвилювання, психологічних страждань та погіршив якість її життя.

17 жовтня 2024р., до початку підготовчого судового засідання, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 31.08.2024 р., які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 31.08.2024 р., ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.126-1 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення та просила її затвердити, вказуючи на те, що примирилася з обвинуваченим та не має до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Вказала, що уклала угоду про примирення добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди від 17.10.2024 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_7 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, а також застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в підготовчому судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України з призначенням узгодженої між обвинуваченим та потерпілою міри покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що він по місцю проживання характеризується посередньо, по місцю проходження військової служби негативно, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 153 від 20.05.2024 року солдат ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив військову частину та з 20.05.2024 року знятий з усіх видів забезпечення, водночас згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 139-РС від 15.08.2024 року солдату ОСОБА_5 призупинено військову службу у Збройних Силах України.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» № 138 від 13.08.2024 року ОСОБА_5 перебуває під спостереженням лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та під спостереженням лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно обвинувального акту є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, водночас обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої дитини.

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 жовтня 2024 року покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направити для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1