Справа №642/2799/24
Провадження №1-кс/642/468/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова в режимі відоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 01.06.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Кіровоградської обл., українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 14.02.2024 Жовтневим районного судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України..

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 діючи по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , в період часу з 16 год. 40 хв. до 17 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, в той час, коли ОСОБА_5 виходила з кімнати, де вони розпивали спиртні напої, до іншого приміщення будинку, і в цей час ОСОБА_4 користуючись її відсутністю, з полиці шафи даної кімнати взяв наручний годинник ТМ Casio AE-1200WHD-1AVEF, вартість якого згідно висновку експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1722 від 13.03.2024 складає 1015 гривень 00 копійок, після цього увійшов до кухні, де із належного потерпілій рюкзаку взяв її сережки із золота 585 проби, вагою 0,7 грам, вартість яких згідно висновку експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1722 від 13.03.2024 складає 1330 гривень 00 копійок, після чого покинув місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволодівши вказаним майном та у подальшому, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 2345 гривень 00 копійок.

Вищевказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст.. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна складала 302,8 грн.).

Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Вартість майна, зазначеного у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 на момент вчинення правопорушення, тобто у 2024 році, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 314, 372, 479-2 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією інкримінованому йому діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000338 від 01.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у розмірі 5 679 грн 60 коп., віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: годинник «CASIO AE-1200WH-1AVEF» чорного кольору, який знаходиться в камері схову ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, після набрання ухвалою чинності - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 у справі №642/1112/24 (провадження №1-кс/642/791/24) на годинник «CASIO AE-1200WH-1AVEF» чорного кольору - після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним кримінальним провадженням не обиралась.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13 вересня 2024 року о 09-00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1