Справа № 308/5117/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червеньово, Мукачівського району, Закарпатської області, громадянки України, освітою середньою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та дія по теперішній час, 04.08.2023, о 13 год. 41 хв. 04.01.2024року., перебуваючи в магазині «Вопак» за адресою Ужгород вул. Перемоги буд. 35, побачив на полиці із товарами залишений ОСОБА_6 . гаманець, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним майном. Далі ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, маючи корисливий мотив, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що даний гаманець, який йому не належить, таємно викрав чорний гаманець чоловічий марки «ST Leather В102» вартістю 431 грн, в якому знаходився офіційний документ - платіжний документ у вигляді пластикової банківської картки, відкритої в АТ «Акцент банк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з клаптиком паперу, на якому був зазначений пін-код до вказаної картки, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на привласнення вищевказаної банківської картки разом пін-кодом до неї, які ОСОБА_4 залишив у себе з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів шляхом їх зняття в банкоматах АТ КБ «Приватбанк», що розташовані в м. Ужгороді.

В подальшому ОСОБА_4 , о 13 год. 01 хв. 05.01.2024, в умовах воєнного стану, маючи у розпорядженні банківську картку, в АТ «Акцент банк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пін-код до неї, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород пл. Кирила Мефодія, 5, ввівши пін-код до даної банківської картки, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 500 грн, належні ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_4 , в період часу з 11 год. 12 хв. по 11 год. 13 хв. 08.01.2024, в умовах воєнного стану, маючи у розпорядженні банківську картку, в АТ «Акцент банк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пін-код до неї, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород пл. Кирила Мефодія, 5, ввівши пін-код до даної банківської картки, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 400 грн, належні ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 , о 10 год. 24 хв. 09.01.2024року, в умовах воєнного стану, маючи у розпорядженні банківську картку, в АТ «Акцент банк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пін-код до неї, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Минайська, 32, ввівши пін-код до даної банківської картки, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 500 грн, належні ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 , в період часу 10 год. 37 хв. по 10 год. 40 хв., 10.01.2024, діючи в умовах воєнного стану, маючи у розпорядженні банківську картку, в АТ «Акцент банк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пін-код до неї, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою м. Ужгород вул. Грушевського, 35, ввівши пін-код до даної банківської картки, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 400 грн, належні ОСОБА_6 .

Вказаними діями, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1800,00 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України, привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

23.09.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено угоду про визнання винуватості останнього, яку подано суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 24 вересня 2024 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений вчасно та належним чином, однак, подав до суду письмову заяву , в якій зазначає, що надає письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 та просить розгляд справи провести без його участі.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочини вчинені обвинуваченим є тяжким злочином і кримінальним проступком.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, що полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався судом.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості укладену 23.09.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 затвердити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , 07.02.1974 р.н. р.н., визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 , 07.02.1974 р.н.р.н., призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , 07.02.1974 р.н. р.н., від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичні диски СD R 700 -МВ 80 min- 2 шт., які передано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок, у випадках передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Крегул ММ.