Справа № 545/3085/24
Провадження № 1-і/545/8/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 рокум. Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні за № 0000218 від 17.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області 22.07.2024 надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просить у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, ч. 3 ст. 96-1 КК України вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000218 від 17.05.2023 року, а саме: автомобіль «Audi 80», 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 - передати у власність держави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження закрите постановою дізнавача сектору дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 17.05.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК. Отже, з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.05.2023 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000218 від 17.05.2023 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Вирішуючи питання щодо підсудності зазначеного клопотання суд виходить з таких міркувань.

Чинний КПК України не містить спеціальних норм щодо визначення підсудності справ зазначеної категорії.

Отже, при визначенні підсудності слід виходити із загальних норм, встановлених ст. 32 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Оскільки місце вчинення кримінального правопорушення з матеріалів клопотання встановити неможливо, тому вирішення зазначеного клопотання повинно здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Беручи до уваги те, що орган досудового розслідування знаходиться на території м. Полтави, за таких обставин зазначене клопотання не підсудне Полтавському районному суду Полтавської області.

Керуючись ст. 32, ч. 9 ст.100 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні за № 0000218 від 17.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,- повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення- у той же строк з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_4