Справа № 536/1850/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000811 від 09 квітня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм в ПП «ОСОБА_8», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2024 року близько 05.50 години у світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги М-22 Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні у межах Кременчуцького району Полтавської області, у напрямку від м.Кременчука до автодороги Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем марки Skoda Oktavia, державний номер НОМЕР_1 рухався водій ОСОБА_4 .

У цей же час, по автодорозі Полтава-Олександрія, в межах Кременчуцького району Полтавської області в напрямку від м.Олександрії до м.Полтави, керуючи велосипедом марки Jazzz, рухався ОСОБА_6 .

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг - автодороги М-22 Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні та автодороги Полтава-Олександрія, водій ОСОБА_4 , при виїзді з другорядної дороги, зупинився, і не переконавшись у безпеці виконуваного маневру, розпочав рух, при цьому, не надавши перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, де відповідно вказано:

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.1 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

п. 2.1 розділу 33 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються о головній дорозі,

та допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки Skoda Oktavia , державний номер НОМЕР_1 з правою частиною велосипеда марки Jazzz під керуванням ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 631 від29 травня 2024 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: тупа травма голови у вигляді забійної рани в лівій лобно - тім`яно - скроневій ділянці; забійної рани в лівій скроневій ділянці; переломів лівої скроневої кістки та потиличної кістки зліва, з переходом на основу черепа; струс головного мозку; перелом дуги лівої виличної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-24-9268-ІТ від 04 червня 2024 року в умовах заданої події водій автомобіля марки Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого він не має. Також просить суд суворо не карати ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 286 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжуюють покарання у ОСОБА_4 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, враховуючи думку потерпілого, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, у межах санкції частини 2 статті 286 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється, думку потерпілого, який просив не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України. Саме таке покарання на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Прокурором заявлявся цивільний позов в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, однак такі витрати повністю відшкодовані обвинуваченим у добровільному порядку, що підтверджується наданими квитанціями, а тому прокурор просить закрити провадження а цивільним позовом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

За таких обставин, слід закрити провадження за цивільним позовом прокурора до ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Враховуючи викладене, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 4543,68 грн., які витрачені на залучення експертів для проведення експертиз по кримінальному провадженню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 4543,68 грн. за проведення судових експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11 квітня 2024 року, на автомобіль Skoda Oktavia, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Речовий доказ автомобіль Skoda Oktavia, державний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11 квітня 2024 року, на велосипед марки Jazzz, який належить ОСОБА_6 .

Речовий доказ велосипед марки Jazzz - повернути власнику ОСОБА_6 .

Закрити провадження за цивільним позовом прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьоїстатті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1