Справа № 204/9218/24
Провадження № 1-кп/204/1086/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000356 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Первомайськ, Харківської області, громадянка України, з середньої освітою, не працевлаштованого, на утримані нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КПК України раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров?я особи. Так, встановлено, що 28.08.2024 року ОСОБА_4 , приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з раніше йому відомим чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легкого тілесного ушкодження, діючи умисно, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_5 , обличчям один до одного, наніс потерпілому кулаком правої руки один удар в область верхньої губи справа. В результаті протиправних ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз та експертиз потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 2753е від 09.09.2024 року, потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани тлі крововиливу - на верхній губі справа. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на тлі крововиливу, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як у умисному легкому тілесному ушкодженню, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_5 , не заперечував проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як умисному легкому тілесному ушкодженню, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнає повністю, раніше не судимого, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останнього. Призначення іншого виду покарання суд вважає недоцільним. Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню обвинуваченій не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1