печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 від 15.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 внесеному до ЄРДР 15.02.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2. ст. 209, ст. 368-5 КК України.

Орган досудового розслідування вважає встановленим, що службові особи Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб, діючи за попередньою змовою з службовими особами Хмельницької митниці Держмитслужби України, уклали договір між Хмельницькою митницею Держмитслужби України та підконтрольним ТОВ «АВТОЛОГІСТІК», предметом якого є надання Товариством для потреб митного поста «Хмельницький-центральний» території та офісного приміщення, де відбувається розмитнення товарів, за що ТОВ «АВТОЛОГІСТІК» отримує прибуток за оплату стоянки автомобілів, які проходять розмитнення, частину якого передає службовим особам Держмитслужби України, чим завдають тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним і громадським інтересам.

Так, приблизно в 2010 році у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на той час на посаді т.в.о. начальника митниці Хмельницької митниці Держмитслужби України виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб шляхом стягнення ТОВ «Автологістік» () плати з автомобілів, які проходять митний контроль, за в`їзд та стоянку на території митного поста «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці Держмитслужби України, створивши таким чином штучні умови, за яких особи, які проходять митний контроль, зобов`язані сплачувати за в`їзд та стоянку на території вказаної митниці. Одержані кошти розприділялися ОСОБА_5 між особами, які перебувають у змові.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_5 залучив сестру дружини ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропонував їй стати номінальним директором вказаного товариства, фактично керуючи ним особисто.

В подальшому приблизно в 2014 році після призначення ОСОБА_5 на посаду директора Департаменту спеціалізованої підготовки та кінологічного забезпечення Державної митної служби України, останній для участі у вказаному злочині залучив заступника начальника Хмельницької митниці Держмитслужби України ОСОБА_8 та заступницю начальника Хмельницької митниці Держмитслужби України ОСОБА_9 , мали право підпису та приймали рішення щодо продовження договору оренди та організації заїзду та виїзду автомобілів з території Хмельницької митниці Держмитслужби України в ТОВ «Автологістік» . Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 досягли попередньої змови на спільне вчинення відповідного злочину групою осіб та неодноразово в період з 2014 року по даний час продовжували договір оренди між ТОВ «Автологістік» та Хмельницькою митницею Держмитслужби України, за що отримують від ОСОБА_5 грошові кошти.

Так, за умовами договору оренди ТОВ «Автологістік» надає в оренду Хмельницькій митниці Держмитслужби для потреб митного поста «Хмельницький-центральний» офісне приміщення адресою: м. Хмельницький, вул. Північна, 95/1, де безпосередньо відбувається розмитнення товарів. Згідно умов договору, Хмельницька митниця Держмитслужби України оплачує 1 грн. на календарний рік на рахунок ТОВ «АВТОЛОГІСТІК», за користування офісним приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . В свою чергу, ТОВ «АВТОЛОГІСТІК». надає послуги автомобільно/ стоянки автомобілям, які проходять розмитнення, встановлюючи тарифи на власний розсуд, для вїзду на територію митного поста «Хмельницький-центральний» громадянами України та суб`єктами господарювання автомобілів та товару, що підлягають розмитненню за ціною 1380 грн. перша доба, 600 грн. - кожна наступна доба. Щодня на територію митного поста «Хмельницький-центральний» заїжджає в середньому близько 100 автомобілів.

Одержані внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення кошти використовуються для проведення фінансових операцій та правочинів із придбання цінного рухомого та нерухомого майна.

Зокрема, встановлено, що протягом 2020-2024 років ОСОБА_5 за грошові кошти, одержані у результаті вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, придбав у власність та оформив на ім`я родичів 4 транспортних засоби, нерухоме майно у вигляді об`єктів комерційної та житлової нерухомості у м. Хмельницький, а також, через третю особу, виступив позикодавцем на суму 750 тис. доларів США.

Крім того, ОСОБА_11 , за договорами позики від 02.11.2022 та 09.08.2022, на суму 16 млн. 456 тис. 500 грн. для ОСОБА_12 та 10 млн. 970 тис. 580 грн. для ОСОБА_13 , відповідно, виступає обтяжувачем по наступним квартирам:

1. АДРЕСА_3 , розміром - 90,8 м2, власник - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

2. АДРЕСА_4 , розміром - 91,8 м2, власник - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

3. АДРЕСА_5 , розміром - 91,8 м2, власник - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

4. АДРЕСА_6 , розміром - 66,2 м2, власник - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

5. АДРЕСА_7 , розміром - 107,3 м2, власник - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

6. АДРЕСА_8 , розміром - 138,1 м2, власник - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

7. АДРЕСА_9 , розміром - 137,1 м2, власник - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Встановлено, що з метою приховування та маскування джерела походження грошових коштів, легалізації зазначених вище грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, ОСОБА_10 створюючи фіктивні боргові зобов`язання, вступила у змову зі своїм племінником ОСОБА_18 .

Відповідно до відомостей Державної податкової служби, ОСОБА_18 за період трудової діяльності отримав офіційний дохід у розмірі 3000000 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «АВТОЛОГІСТІК» () сплачує податки лише за ті автомобілі, які оплачують в`їзд та стоянку на території Хмельницької митниці Держмитслужби України безготівково, а готівкові операції не оподатковуються та відомості щодо в`їзду/виїзду таких автомобілів зазначаються у окремому журналі. Вказаний журнал може бути знищений чи змінений, оскілки містить відомості вчинення злочинної діяльності та приховуються ОСОБА_10 .

Так, 08.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва №757/41460/24-к від 17.09.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку виявлено та вилучено:

- грошові кошти на загальну суму 216 620 гривень;

- грошові кошти на загальну суму 15 500 доларів США;

- грошові кошти на загальну суму 10 245 євро.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_19 від 08.10.2024 вищевказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, у вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна/власник майна у судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 внесеному до ЄРДР 15.02.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2. ст. 209, ст. 368-5 КК України.

08.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва №757/41460/24-к від 17.09.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, що визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час проведення обшуку 08.10.2024 за адресою АДРЕСА_1 речі та документи, а саме:

- грошові кошти на загальну суму 216 620 гривень;

- грошові кошти на загальну суму 15 500 доларів США;

- грошові кошти на загальну суму 10 245 євро.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1