Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1608/24
Провадження № 1-кп/542/142/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 вересня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000166 від 12.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плавинище, Роменського району, Сумської області, з базовою середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 12.07.2024 року відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.09.2024 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, на час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані сп`яніння, неодружений, не має стійких родинних зв`язків. Крім того, після вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, покинув місце події та тривалий час був відсутній за місцем реєстрації та проживання. Також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є його знайомими, що може призвести до подальшої зміни показів або відмови свідчити у кримінальному провадженні.

Наведене вище свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання прокурора задовольнити та наполягав саме на обранні обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просили застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, враховуючи, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнає, хоча потерпілий також завдав йому тілесні ушкодження. При цьому він не має на меті впливати на потерпілого та свідків та переховуватися від суду, а має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Крім того він хворіє на ВІЛ та потербує спеціального лікування.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.07.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 56 днів, який спливає 06.09.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи питання про обрання (продовження) строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, таким чином, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України до обвинуваченого може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обгрунтованість підозри в даному випадку була предметом перевірки слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.07.2024 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків переховування від суду, ризику впливу на свідків, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено лише один вид покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років,

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має офіційного та стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, не має дітей, а враховуючи безальтернативність та тяжкість можливого покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду. Обставини, які б утримували його за місцем проживання та нівелювали наведений ризик, відсутні.

При цьому ризик переховування від суду обєктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану, який суттєво обвмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Також обвинувачений зможе незаконно вплинути на свідків, враховуючи, що свідки у кримінальному провадженні ще не допитані, суд доходить висновку про те, що існує ризик незаконного впливу на них зі сторони обвинуваченого, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Посилання захисника обвинуваченого та обвинуваченого на наявність у ОСОБА_4 певного захворювання документально не підтверджені. Крім того матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що обвинувачений при наявності захворювання позбавлений можливості отримувати необхідне лікування в умовах слідчого ізолятора чи неможливості, у зв`язку із захворюванням перебувати в умовах СІЗО.

Із вищевказаних підстав клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про заміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначених ризиків. Так, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони будуть недостатніми для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція суду обгрунтовується сукупністю всіх без вийнятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.

Крім того, згідно практики ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості при оцінці порушень цінності суспільства.

Пунктом 1 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства суд, у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314-316, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Встановити строк дії даної ухвали з 04 вересня 2024 року по 02 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1