У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2024 року, якою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7

підозрювана: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо неї.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 .

Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Покладено на підозрювану ОСОБА_5 строком до 24.12.2024 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку підозрюваної, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не було доведено в судовому засіданні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000056 за ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України.

За версією органу досудового розслідування, в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 23.10.2023, ОСОБА_8 створив та очолив організовану групу, до складу якої залучив інших учасників, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Метою створення ОСОБА_8 даної організованої групи являлось отримання прибутку від незаконного обігу тютюнових виробів, а саме незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою використання при продажу тютюнових виробів підроблених марок акцизного податку та незаконного придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених тютюнових виробів за ціною значно меншою ніж ринкова.

З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності організованої групи між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема: ОСОБА_8 , як організатор злочинної групи виконував наступні функції: виступив організатором злочинної групи та здійснював загальне керівництво даною групою; підшукав та залучив до складу групи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; організовував та фінансував закупку незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; розробив план вчинених злочинів та план дій кожного із її членів під час їх вчинення; розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної групи, встановлював загально-визначені правила поведінки в групі і забезпечував дотримання їх учасниками злочинної групи; приймав активну участь на всіх стадіях вчинюваних злочинною групою злочинів та безпосередньо керував діями членів створеної ним злочинної групи; організував та облаштував місця для незаконного зберігання, фасування та розподілу для подальшого збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , як виконавці злочинної групи виконували наступні функції: дотримувались загально-визначених організатором групи ОСОБА_8 правил поведінки в групі; приймали активну участь на всіх стадіях вчинюваних організованою групою злочинів; безпосередньо здійснювали фінансовий контроль торгівельних точок, збирали звіти від реалізаторів, проводили аудіттовару, здійснювали контроль графіку робочого часу продавців кіосків, надавали вказівки реалізаторам щодо їх дій у разі перевірок з боку контролюючих органів; здійснювали безпосередній збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки в точках продажу шляхом реалізації вищевказаних товарів клієнтам.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як виконавці організованої групи виконували наступні функції: дотримувались загально-визначених організатором групи ОСОБА_8 правил поведінки в групі; здійснювали безпосередній збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки в точках продажу шляхом реалізації вищевказаних товарів клієнтам; виконували вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_5 щодо надання відповідних звітів за результатами збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки. Так, ОСОБА_8 залучив невстановлених осіб для отримання через внутрішні почтові відправлення оператора «Нова Пошта» тютюнові вироби, що мають підроблені марки акцизного податку та незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку та, із залученням вищевказаних осіб, перевозив вищевказані товари до спеціально облаштованих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , де їх розвантажував та залишав на зберігання. Після чого, за необхідності, перевозив та розвантажував тютюнові вироби, що мають підроблені марки акцизного податку та незаконно виготовлені тютюнові вироби в місцях збуту, розташованих у м. Миколаєві.

В подальшому, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , здійснювали фінансовий контроль торгівельних точок, збирали звіти від реалізаторів, проводили аудіт товару, здійснювали контроль графіку робочого часу продавців кіосків. Після чого, ОСОБА_8 , здійснював збір незаконно отриманих грошових коштів з місць збуту в результаті збуту тютюнових виробів, що мають підроблені марки акцизного податку та незаконно виготовлених тютюнових виробів та здійснював загальний контроль над процесом збуту.

Так, 30.05.2024 у період часу з 12 год 19 хв. по 12 год. 30 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, покупець ОСОБА_14 , знаходячись біля торгівельного кіоску, що за адресою: АДРЕСА_4 , біля зупинки громадського транспорту, у м. Миколаєві за гроші в сумі 475 гривень придбав у ОСОБА_5 , яка діяла на виконання спільного злочинного умислу та вказівки ОСОБА_8 , п`ять пачок сигарет Mustang Blue, на яких наявні марки акцизного податку, що не відповідають аналогічним марками акцизного податку для маркування тютюнових виробів, які знаходяться в офіційному обігу на території України та не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для маркування тютюнових виробів, які виготовлені на підприємстві, що здійснює їх виробництво.

30.05.2024 у період часу з 12 год 19 хв. по 12 год. 30 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, покупець ОСОБА_14 , знаходячись біля торгівельного кіоску, що за адресою: АДРЕСА_4 , біля зупинки громадського транспорту, у м. Миколаєві за гроші в сумі 475 гривень придбав у ОСОБА_5 п`ять пачок сигарет JM Blunano, які не мали марок акцизного податку та не є придатними для реалізації на території України, тому є незаконно виготовленими тютюновими виробами.

27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України .

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, в якому зазначено, що остання підозрюється у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж застава.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання винуватою, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.2 та 3 ч.1 цієї статті.

Так, слідчім суддею взято до уваги, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000056 за ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України.

Зауважено, що 27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України .

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , в інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному проваджені, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У справі «Нінеску проти Республіки Молдова» (Ninescu v. the Republic of Moldova) (заява № 47306/07, рішення від 15.07.2014 року, остаточне рішення від 15.11.2014) Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що «для виправдання позбавлення заявника свободи національні суди навели безліч підстав, велика частина з яких полягає в перефразуванні підстав застосування запобіжних заходів, передбачених КПК, не пояснивши, як вони можуть бути застосовані до заявника» (п.67).

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.

Так, ризик переховування обґрунтований тяжкістю покарання. Суворість покарання є однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У клопотанні зазначається, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування. Тобто, ризик втечі обґрунтовується не якимись фактичними обставинами, а фактом вчинення кримінального правопорушення. Із твердження слідчого та прокурора слідує, що оскільки підозрюваній інкримінується особливо тяжкий злочин, то вона може переховуватись. Крім того, у клопотанні зазначається, що підозрювана може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію або на окуповану територію та може переховуватися на території іншої області.

Зазначені твердження сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. Конкретних обставин або дій підозрюваної, які б свідчили про її ухилення від слідства, стороною обвинувачення надано не було.

При цьому, стороною захисту в суді апеляційної інстанції було надано довідку про взяття ОСОБА_5 на облік як внутрішньо переміщеної особи, яка з 01.04.2022 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 з двома своїми малолітніми дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків у підозрюваної.

Крім того, стороною захисту надано суду апеляційної інстанції копію Сповіщення № 172 на старшого солдата ОСОБА_15 ( чоловіка ОСОБА_5 ) який зник безвісти 08.11.2023 року в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.

Враховуючі вищевказані обставини, наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків та наявність на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає, що ризик переховування підозрюваної від слідства та суду є маловірогідним.

Щодо інших ризиків, а саме ризику впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи знищення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то вказані ризики прокурором належним чином не обґрунтовані і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Крім того, відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 204 КК України ще 27.06.2024р., надалі запобіжні заходи на протязі досудового розслідування до неї не застосовувалися, процесуальна поведінка підозрюваної на протязі цього часу була належною, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати актуальною імовірність існування наведених в клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Конституційний Суд України неодноразово вказував, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи (Рішення від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, рішення від 25 червня 2019 року №3-68/2018).

За такого, враховуючи, що стороною обвинувачення доведено обставини, передбачені п.1 ч.1 ст. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставин, передбачених п.2 та 3 ч.1 цієї статті, слід застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 положення ч.3 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваної ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2024 року, щодо ОСОБА_5 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 24.12.2024 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: