Номер провадження 1-кп/754/1213/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002426 від 20.09.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р.с. Малинове Озеро, Алтайського краю, Михайлівського району, Росії, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в філії «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо на посаді водія тролейбуса, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002426 від 20.09.2024 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 20 вересня 2024 року приблизно о 06:40 годині, будучи особою, яка керує транспортним засобом - знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного тролейбусу марки «Богдан Т-90117» бортовий номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, прямуючи по маршруту № 31 сполученням «метро «Лук`янівська» - вул. Милославська», де в цей час рухаючись по проїзній частині пр. Червоної Калини, від вул. Рональда Рейгана в напрямку вул. Сержа Лифаря, в порушення вимог п.п. 1.3, 2.3 «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту «Універсам», яка знаходиться поруч буд. № 26 по пр. Червоної Калини, з метою здійснення висадки (посадки) пасажирів, де проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зачинивши повністю двері до салону транспортного засобу, одночасно розпочав рух від вказаної зупинки в напрямку вул. Сержа Лифаря, внаслідок чого, відбулось випадіння пасажира ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з салону тролейбуса «Богдан Т-90117» бортовий номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, на вулицю, який в цей час виходив через відчинені треті (передостанні) пасажирські двері.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 , отримав тілесне ушкодження у вигляді: - відкритої травми правої стопи: рвана рана переднього відділу стопи з відшаруванням м`яких тканин по підшовній поверхні; переломи 1 плюсневої, уламкові 3-5 плюснивих кісток, краєвий перелом основної фаланги 1 пальця стопи; - закрита травма лівої стопи: перелом основ 2-3 плюсневих кісток із зміщенням, крайовий перелом основи 1 фаланги стопи, яке відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Під час руху водій ОСОБА_3 , порушив п.п. 1.3, 2.3 «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно правил дорожнього руху України:

- пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

- підпункт «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- пункт 21.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу».

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п.п. 1.3, 2.3 «б», 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_5 , тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі статті 46 КК України, та закриття провадження в справі в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання свого підзахисного та просила його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання. Просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Стверджував, що його рішення є добровільним, жодного тиску на нього зі сторони захисту чи обвинувачення не чинилося, всі збитки обвинуваченим йому відшкодовано.

Прокурор клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підтримала та вважає, що є законні підстави для закриття провадження на підставі статті 46 КК України.

Заслухавши обвинуваченого, захисника, потерпілого, думку прокурора, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Так, згідно статті 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у скоєному щиро розкаявся, примирився з потерпілим ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.

Така позиція обвинуваченого, за переконанням суду, сумісна з можливістю звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, те, що воно відноситься до нетяжких злочинів, а також те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, щиро розкаявся, примирився з потерпілим та відшкодував збитки, його особу, а саме те, що він має середню освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеній у постанові від 17.06.2020 (справа №598/1781/17), КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі, й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що закриття провадження на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою підставою, суд вважає що процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Отже, відповідно до ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/111-24/55049-ІТ від 21.10.2024 року в сумі 3183 гривень 60 копійок; за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/111-24/59945-ІТ від 21.10.2024 року в сумі 1989 гривень 75 копійок.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-316, 285, 286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0002426 від 20.09.2024 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, - закрити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/111-24/55049-ІТ від 21.10.2024 року в сумі 3183 гривень 60 копійок; за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/111-24/59945-ІТ від 21.10.2024 року в сумі 1989 гривень 75 копійок.

Речові докази, а саме: CD-R диск «MyMedia», місткістю 700 МВ, швидкістю 2 х, 80 min, з відеозаписом з моментом ДТП - зберігати при матеріалах кримінального провадження; тролейбус марки «Богдан Т-90117» бортовий номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2019 року випуску, жовтого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити за належністю власнику - Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо; медичну карту стаціонарного хворого КНП «КМКЛ ШМД» №18368/1166 на 25 арк., один диск з рентген на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути за належністю до КНП «КМКЛ ШМД».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя: ОСОБА_1