Справа № 461/8930/24
Провадження № 1-кс/461/6984/24
УХВАЛА
08.11.2024 Галицький районний суд м. Львова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся зі клопотанням до слідчої судді Галицького районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 гривень, а також з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення відповідного розміру застави.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи спільний умисел на незаконне зберігання та пересилання з метою збуту та збут психотропних речовим, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.10.2024 організували збут наркотичних засобів, психотропних речовин в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)»
17.10.2024 у ході телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , останній запевнив, ОСОБА_9 , що може йому збути 2 грами психотропної речовини амфетамін, за ціною 750 гривень за 1 грам, та вказав про необхідність перерахувати грошові кошти у сумі 1500 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , на що ОСОБА_9 погодився.
Тоді, ОСОБА_4 , слідуючи вказівкам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виконуючи попередньо узгоджений план 20.10.2024 близько 14 год. 07 хв., перебуваючи у приміщенні поштового відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Стрий, вулиця Т. Шевченка, 77, відправив (тим самим незаконно переслав з метою збуту) посилку у вигляді картонної коробки із прихованим вмістом психотропної речовини амфетаміну за накладною № 59 0012 4289 4276, який попередньо отримав у ОСОБА_7 , яка була адресована ОСОБА_8 у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Надалі, 21.10.2024 ОСОБА_8 , перебуваючи в ДУ «ЛУВП (№19)» отримав від ОСОБА_4 посилку у вигляді картонної коробки із прихованим вмістом психотропної речовини амфетаміну.
Тоді, 21.10.2024 приблизно 16 год. 20 хв. ОСОБА_8 , з метою досягнення злочинної мети, спрямованої на реалізацію, тобто на незаконний збут психотропних речовин шляхом перетягування через повітряний простір, а саме: через вікно камери за допомогою мотузки, до якої пришитий саморобний мішечок з тканини, збув ОСОБА_9 паперовий згорток в якому містилась частина обумовленої раніше психотропної речовини амфетамін, масою згідно з висновком експерта 0,0799 грам.
Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи слідувати вказівкам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виконуючи попередньо узгоджений план 30.10.2024 близько 17 год. 08 хв., перебуваючи у приміщенні поштового відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Стрий, вулиця Т. Шевченка, 77 відправив (тим самим незаконно переслав з метою збуту) посилку у вигляді картонної коробки із прихованим вмістом психотропної речовини амфетаміну за накладною № 59 0012 4953 8346, який попередньо отримав у ОСОБА_7 , яка була адресована ОСОБА_8 у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Тоді, 31.10.2024 ОСОБА_8 , перебуваючи в ДУ «ЛУВП (№19)» отримав від ОСОБА_4 посилку у вигляді картонної коробки із прихованим вмістом психотропної речовини амфетаміну.
Надалі, 31.10.2024 приблизно 14 год. 59 хв. ОСОБА_8 , з метою завершення спільної злочинної мети, спрямованої на реалізацію, тобто на незаконний збут психотропних речовин шляхом перетягування через повітряний простір, а саме: через вікно камери за допомогою мотузки, до якої пришитий саморобний мішечок з тканини, збув ОСОБА_9 паперовий згорток в якому містилась решта обумовленої раніше психотропної речовини амфетамін, масою згідно висновку експерта 0,0384 грам.
Окрім цього, ОСОБА_4 діючи повторно, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи спільний умисел на незаконне зберігання та пересилання з метою збуту та збут психотропних речовим, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.10.2024 організували збут наркотичних засобів, психотропних речовин в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Тоді, ОСОБА_4 , слідуючи вказівкам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виконуючи попередньо узгоджений план на збут наркотичних засобів у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» 06.11.2024 близько 15 год. 51 хв., перебуваючи в приміщенні поштового відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Стрий, вулиця Т. Шевченка, 77, відправив (тим самим незаконно переслав з метою збуту) посилку у трьох пакетів із прихованим вмістом 4 цілих таблеток із надписом «В8» та 2 фрагмента вказаних таблеток, із вмістом наркотичного засобу бупренорфін, обіг яких обмежено та зіп пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, за накладною № 59 0012 5382 3742, який попередньо отримав у ОСОБА_7 , яка була адресована ОСОБА_8 у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)». Після чого було припинено протиправну діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06 листопада 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернопіль, українцю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в незаконному зберіганні та пересиланні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків; протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство дійшло до таких висновків: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.
Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може:
- -переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
- неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, діяв усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання; офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тому перебуваючи за місцем мешкання може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити уникнення зазначених вище ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Просив врахувати дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він є раніше не судимий, а також стан здоров`я підозрюваного не дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи, хворіє на діабет І типу, не бачить на праве око, у нього не функціонує права рука та обмежено функціонує права нога. Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце роботи у Стрийському міському центрі надання соціальних послуг. А тому, просив, у разі, якщо слідча суддя вирішить задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу, то обрати підозрюваному ОСОБА_4 нічний домашній арешт. На підтвердження своїх доводів, надав суду відповідні документи, які слідча суддя долучила до матеріалів справи.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просить відмовити у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.
06 листопада 2024 року ОСОБА_4 , 25.07.1990 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
07 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у незаконному зберіганні та пересиланні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно зі змістом статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).
Згідно з положеннями ст. 178 КК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1. ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з правовою позицією, що викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії спостереження за публічно доступним місцем від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії спостереження за особою від 07.11.2024;
- протоколи про результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2024;
- протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 01.11.2024;
- показами свідка ОСОБА_9
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
Таким чином, слідча суддя дійшла до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні у матеріалах провадження дані слідча суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідча суддя зазначає про таке.
Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, встановлення можливих інших осіб причетних до кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись зі свідками і впливати на них у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання, схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тому перебуваючи за місцем мешкання може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Таким чином, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довів наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу, слідча суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я підозрюваний є інвалідом 3 групи, хворіє на цукровий діабет І типу, а отже, потребує постійного медичного догляду, а також він не бачить на праве око, у нього не функціонує права рука та обмежено функціонує права нога, підозрюваний є раніше не судимим, має зареєстроване та постійне місце проживання у АДРЕСА_2 та постійне місце роботи у Стрийському міському центрі надання соціальних послуг, а також слідча суддя бере до уваги те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно зі ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на викладене, слідча суддя приходить до висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя -
клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 08.01.2025, але в межах строку досудового розслідування.
Роз`яснити, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 08.01.2024, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися зі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу протидії порушенням прав людини в правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений слідчою суддею 11.11.2024 о 10:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_10