Єдиний унікальний номер: 379/1270/24
Провадження № 1-кс/379/226/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Салиха Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання заступником начальника СВ зазначено, що 06 жовтня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебували за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Після вживання алкогольних напоїв, близько 02 год. 00 хв. 07.10.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули місце проживання ОСОБА_8 . Вийшовши з території подвір`я останньої, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 побачили поруч з домоволодінням, що за адресою: АДРЕСА_2 належний ОСОБА_9 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2102», номер жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 » та у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем для подальшого використання у власних цілях. Відразу ж після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 незаконно заволодіти зазначеним автомобілем, на що ОСОБА_7 відмовився, та пішов у напрямку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 залишився поруч з вказаним автомобілем.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до автомобіля, відчинив незачинені на запірний пристрій дверцята автомобіля, сів до нього на водійське сидіння, за допомогою рук пошкодив замок запалення та шляхом підбору електричних дротів від замка запалення завів двигун, встановивши контроль над вказаним транспортним засобом, тобто вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_4 на вказаному вище автомобілі виїхав на проїжджу частину та вирушив до АДРЕСА_2 , де в подальшому, не впоравшись із керуванням, допустив зіткнення з парканом садиби, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння належним ОСОБА_9 транспортним засобом вартістю 28420 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України).

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння. При зверненні з клопотанням про застосування запобіжного у виді особистого зобов`язання враховано зазначені обставини.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, може ухилятися від слідства та суду, а також враховуючи його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію, щирість показів та сприяння слідству у розкритті злочину, вражає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначені в п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 08.10.2024 до ЄРДР внесено відомості за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину в учиненому повністю визнав.

До того ж, про його причетність до вказаного у повідомленні про підозру кримінального правопорушення свідчать надані до клопотання: протокол допиту потерпілого від 08.10.2024; протоколу огляду місця події від 08.10.2024: протокол огляду місця події від 08.10.2024; протокол огляду місця події від 08.10.2024; протокол допиту свідка від 08.10.2024; протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2024; висновок експерта № 3545 від 09.10.2024 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи; протокол допиту свідка від 09.10.2024, протокол допиту підозрюваного від 10.10.2024.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, не працює, раніше не судимий.

Слідчому судді не надано даних про наявність у підозрюваного ОСОБА_4 будь-яких джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.

При цьому, підозрюваний підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а саме за ч. 1 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що в разі, якщо підозрюваному ОСОБА_4 не обрати запобіжний захід, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя висновує про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якшим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1,2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч. 2 ст. 376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці, тобто до 14.12.2024 включно, такі обов`язки:

1) прибувати до відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, а саме старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 по першому його виклику, що обґрунтовується необхідністю проведення з ОСОБА_4 слідчих та інших процесуальних дій;

2) не відлучатися з території Таращанської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується недопущенням переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадій кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику ОСОБА_4 для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1