У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про повернення апеляційної скарги

26 вересня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, у кримінальному провадженні № 0001893,

встановила :

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, у кримінальному провадженні № 0001893.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_2 , звернувся до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Так, КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак, заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загально-правовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права та узгоджується із практикою ЄСПЛ.

Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 , в ній міститься незгода з діями суддів Одеського апеляційного суду, Заводського районного суду м. Миколаєва, слідчих ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно скаржника, його скарг. Також у скарзі ОСОБА_2 висловлює своє невдоволення законодавчою, виконавчою, судовою владою України. Разом з тим, ОСОБА_2 у скарзі не зазначено будь яких належних мотивів та обґрунтувань, що стосуються предмету судового розгляду, зі змісту скарги взагалі є незрозумілим які саме дії чи бездіяльність, або процесуальне рішення, є предметом оскарження та в чому саме полягає незаконність ухвали слідчого судді. Викладена у такій формі апеляційна скарга взагалі не може бути предметом судового розгляду.

За загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається, разом з тим звернення до суду зі скаргою такого змісту свідчить про зловживання скаржником процесуальними правами та не спрямоване на досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тому, з огляду на викладене, враховуючи положення ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, у кримінальному провадженні № 0001893, - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її постановлення.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_1