ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2085/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 19 липня 2024 року близько 18 год. 33 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням слідством місці на території м. Києва, використовуючи свій власний мобільний телефон марки «sPhone11», з підключенням до оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», з абонентським номером НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії 102 чергової частини Центру обслуговування нарядами поліції м. Києва, в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою та порушить громадську безпеку, повідомив оператору «102» про підготовку вибуху на станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен», що відноситься до об`єктів критично важливої інфраструктури.

В ході виїзду за вказаною адресою рятувальних служб було обстежено приміщення метро та повідомлення про підготовку вибуху не підтвердилося, а тому є завідомо неправдиве.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він постійно піддається цькуванню людьми через свій маленький зріст. У зв`язку з цим, він, навіть, робив операцію, однак цькування все одно продовжуються. Так було і 19 липня 2024 року, коли група людей його ображала через зріст. Він зателефонував у поліцію для отримання допомоги, але йому сказали звертатися до психолога. Тоді ОСОБА_2 знову зателефонував на 102, розуміючи, що він робить, повідомив про замінювання станції метро Позняки. Таким чином він хотів самоствердитись, піднятись у своїх очах, але наразі розуміє, що його вчинок був ганебним. Просив суворо не карати, вибачився за вчинене, запевни, що в майбутньому не буде вчиняти правопорушень.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 259 КК України як умисне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на критично важливому об`єкті інфраструктури.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України він відноситься до тяжкого, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, уважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 259 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, суд уважає, що виправлення ОСОБА_2 , ураховуючи обставини справи, дані про його особу, який несудимий, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, у зв`язку з тим, що за вироком до обвинуваченого не застосовується спеціальна конфіскація та обвинуваченому не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд уважає за необхідне скасувати арешт на майно, а саме, мобільний телефон марки Iphone 11, з сім - картою мобільного оператора «водафон» НОМЕР_2 , який накладено ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва 23 липня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 5300 грн. 96 коп. в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року на мобільний телефон марки марки Iphone 11, з сім - картою мобільного оператора «водафон» НОМЕР_2 .

Речові докази по справі: DVD-R диски, відеозапис з боді камер поліцейського - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Iphone 11, з сім - картою мобільного оператора «водафон» НОМЕР_2 - повернути власнику,

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1