УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 344/20573/23

провадження № 51-4465 ск 24

КолегіясуддівДругоїсудовоїпалатиКасаційногокримінальногосудуВерховногоСудуускладі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянулакасаційнускаргузахисника ОСОБА_4 вінтересахзасудженого ОСОБА_5 навирокІвано-Франківського міськогосудуІвано-Франківської областівід27 грудня2023 рокутаухвалуІвано-Франківського апеляційногосудувід19 червня2024 рокуі

встановила:

Якубачаєтьсязізмістукасаційноїскаргитадоданихдонеїматеріалів, завирокомІвано-Франківського міськогосудуІвано-Франківської областівід27 грудня2023 року, залишенимбеззмін19 червня2024 рокуІвано-Франківськимапеляційнимсудом, ОСОБА_5 булозасудженозач. 2ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) іпризначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у видіпозбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішенопитаннящодоречовихдоказівтапроцесуальнихвитратукримінальномупровадженні.

Судвизнав ОСОБА_5 винним у вчиненнізаобставин, викладенихувироку, незаконногопридбання тазберігання зметоюзбутуособливонебезпечних психотропних речовин у великих розмірах.

Згіднозвироком ОСОБА_5 , придбавши у згорткахособливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, зокрема 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною вагою 6,2403 г, що становить великий розмір, а також РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною вагою 0,9399 г, котрі сформував у закладки і зберігав з метою збуту. Надалі 2 червня 2023 року близько 20:54 та в період часу з 21:47 по 22:10 на АДРЕСА_1 засуджений добровільно видав правоохоронцям три згортки з 4-ММС. Крім того, частину придбаних згортків та сформованих закладок із психотропною речовиною ОСОБА_5 приховав на різних ділянках: між річкою Бистриця-Солотвинська та АДРЕСА_2 ; між міським озером та дитячим центром на АДРЕСА_3 ; на прилеглій території до будинків АДРЕСА_4 у цьому ж місті. Згодом 3 червня 2023 року приховане засуджений також добровільно видав працівникам поліції.

Справурозглянутозапроцедурою, передбаченоюч. 3 ст. 349 КримінальногопроцесуальногокодексуУкраїни(далі-КПК).

Укасаційнійскарзізахисник ОСОБА_4 просить на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК змінити судові рішення, пом`якшити призначене засудженому покарання, обравши із застосуваннямст. 69 ККувидіпозбавлення волі на строк 1 рік. Надумкускаржника, судипопередніхінстанційне додержали статей 65, 66вказаногоКодексу, повною мірою не врахували всіхпом`якшуючихобставинтаданихпроособу ОСОБА_5 , котрий позитивно характеризується, працевлаштований, щиророзкаявся, активногосприяврозкриттюзлочину. Крімтого, захисникзазначає, щопривиборірозміру заходупримусунебулозваженонате, що засуджений має на утриманні важко хвору матір і вчинив правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Як вважає захисник, ухвала апеляційного суду не відповідає ст. 419 КПК, цей суд усупереч ст. 404 КПК вийшов за межі апеляційної скарги сторони захисту, адже в своєму рішенні вказав на схильність ОСОБА_5 до вчинення незаконних діянь у сфері обігу наркотичних засобів та на факт перебування останнього під вартою в іншій справі.

Перевірившидоводикасаційноїскаргитакопіїсудовихрішень, колегіясуддівдійшлависновку, щоувідкриттікасаційногопровадженнянеобхідновідмовитина такихпідставах.

Висновкисудупродоведеністьвинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальногоправопорушення, правильністьюридичноїоцінкидіяннязач. 2ст. 307 КК у касаційнійскарзінеоспорюються.

Доводизахисникапронедодержаннясудамипопередніхінстанційнормправа, котрірегулюютьзагальнізасадипризначенняпокарання, єнеобґрунтованими.

Згіднозістаттями50, 65 ККособі, якавчинилазлочин, маєбутипризначенопокарання, необхіднейдостатнєдляїївиправленнятапопередженняновихзлочинів. Виходячизуказаноїметийпринципівсправедливості, співмірностіта індивідуалізації, покаранняповиннобутиадекватнимхарактерувчиненихдій, ступенюїхнебезпечностітаданимпроособувинного. Привиборіпокараннямаютьзначенняйповиннібратисядоувагиобставини, якійогопом`якшуютьтаобтяжують.

Наведенихзаконодавчихприписівукримінальномупровадженністосовно ОСОБА_5 небулопорушено.

Якубачаєтьсязкопіївироку, призначаючи ОСОБА_5 покарання, місцевийсуд, керуючисьстаттями50, 65 КК, урахувавступіньтяжкостікримінальногоправопорушення, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином. Разомізцимсудзваживна визнання засудженим своєї вини, щирекаяттятаактивнесприяннярозкриттюзлочину, щовизнавпом`якшуючимиобставинами.

Попритвердженняавторакасаційноїскаргисуд узявдоувагиданіпроособу ОСОБА_5 , котрий вперше притягається до кримінальної відповідальності, неодружений, працевлаштований, маєпозитивніхарактеристики, неперебуваєна спеціальнихобліках. Крім того, суд урахував вік засудженого, станйого здоров`я, майновий стан й те, що він має на утриманні хвору матір.

Зоглядунавсецемісцевийсудзастосувавправиласт. 69 ККіпризначив ОСОБА_5 більшм`якепокарання, ніжпередбаченесанкцієюч. 2ст. 307 цьогоКодексу.

Переконливихаргументів, якібидоводилиявнунесправедливістьчерезсуворість призначеного засудженомузаходупримусу, уподанійскарзіненаведено.

Отже, обране ОСОБА_5 передбаченезакономобмеженняправісвободвідповідаєзакріпленимуст. 65 ККзагальнимзасадам, єнеобхіднимідостатнімдлявиправленнязасудженоготазапобіганняновихкримінальнихправопорушень.

Крімтого, аналогічнізазмістомдоводипронадмірнусуворістьпокараннябулипредметомперевіркисудуапеляційноїінстанції, якийналежнорозглянувапеляційнускаргузахисника ОСОБА_4 івмотивовановідмовивуїїзадоволенні. Зазмістомкопіїухвалиапеляційногосудувід19 червня2024 року, унійізпосиланнямна фактичніданіуматеріалахкримінальногопровадженнятанормиправа, якимиврегульованопорядокпризначенняпокарання, надановичерпнівідповідінавсіаргументисторонизахисту.

Посилання захисника на те, що суд апеляційної інстанції не дотримався ст. 404 КПК не можна визнати прийнятними. Згаданий суд вирішував питання, які стосуються покарання, звідси, - і необхідність наведення даних про особу винного та їх оцінку. Тому висновок в ухвалі про схильність засудженого до вчинення незаконних діянь у сфері обігу наркотичних засобів із констатацією факту його перебування під вартою в іншій справі саме собою не свідчить про вихід за межі апеляційної скарги.

Зміст оспорюваноїухвалине суперечить положеннямст. 419 КПК.

Оскількизкасаційноїскаргитадоданихдонеїсудовихрішеньневбачаєтьсяпідставдляїїзадоволення, немаєпотребивперевірціматеріалівкримінальногопровадження.

Томузгіднозп. 2 ч. 2 ст. 428 КПКнеобхідновідмовитиувідкриттікасаційногопровадженнязакасаційноюскаргоюзахисника ОСОБА_4 .

Керуючисьп. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегіясуддів

постановила:

Відмовитиувідкриттікасаційногопровадженнязакасаційноюскаргоюзахисника ОСОБА_4 навирокІвано-Франківського міськогосудуІвано-Франківської областівід27 грудня2023 рокутаухвалуІвано-Франківського апеляційногосудувід19 червня2024 рокустосовно ОСОБА_5 .

Ухвалаоскарженнюнепідлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3