Справа № 466/1489/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/361/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001917 від 11.12.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оброшино Пустомитівського району, українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, раніше судимого, востаннє 06.10.2023 Франківським районним судом м. Львова, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

апеляційну скаргу із змінами заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ТзОВ «Вигідна Покупка» 399,00 грн відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 04.12.2023, приблизно о 19:25 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора»-2014, ТзОВ «Вигідна покупка» , що за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Сухомлинського, 1а маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає шляхом вільного доступу, з прилавку торгового залу магазину, таємно викрав: навушники Bluetooth X-DIGITAL HBS-310 чорного кольору, у кількості 1 штука, вартістю 332,50 грн. без ПДВ, загальною вартістю 399,00 грн., які помістив у праву кишеню куртки в яку був одягнутий, пройшов повз касове відділення, не розрахувавшись за вказаний товар та залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив Товариству з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на вказану суму.

На вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2023 та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 17 000 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор звертає увагу, що ОСОБА_6 засуджений 06.10.2023 Франківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, яке станом на 13.02.2024 не відбув, що підтверджується долученою до матеріалів провадження інформацією Львівського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області.

Зазначає, що після засудження 06.10.2023 вироком Франківського районного суду м. Львов, який набрав вили, ОСОБА_6 04.12.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яке засуджений оскаржуваним вироком до 5 років позбавлення волі. Разом з тим, суд першої інстанції, незважаючи на те, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив після постановлення попереднього вироку, не застосував правил ст.. 71 КК України.

Окрім цього, на думку прокурора, при наявності невідбутого покарання, без застосування ст. 71 КК України, суд безпідставно звільнив ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з річним іспитовим строком.

До початку судового розгляду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав зміни до апеляційної скарги, у який просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2024 відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з декриміналізацією викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно до ст..5 КК України, п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

На підтримку змін, поданої апеляційної скарги, прокурор покликається, що для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 01.1.2023 року становив 2 684 грн., у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2 684 грн.

Вважає, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення 04.12.2023 року крадіжки на суму 399 грн., кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

В судове засідання 05 листопада 2024 року не з`явився обвинувачений ОСОБА_6 . Колегія суддів, заслухавши думку прокурора, ухвалила продовжити розгляд справи за відсутності обвинуваченого в якій жодним чином не стоїть питання погіршення становища ОСОБА_6 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не прибув на судовий розгляд без поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як передбачено положеннями ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» викладено у новій редакції ст.51 КУпАП України та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів враховує, що самим Кримінальним кодексом України не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, а тому зміна КУпАП Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, і Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 має зворотню дію в часі і поширюється на діяння обвинуваченого ОСОБА_6 , вчиненого ним 04.12.2023 року.

З урахуванням положень п.5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно ст.7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 становив 2684 грн.

З урахуванням наведеного, податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1342 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену у 2023 році, з врахуванням змін, внесених Законом № 3886-ІХ , настає за вчинення крадіжки на суму 2684 грн. та більше.

Згідно матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду: 04.12.2023 року потерпілому Товариству з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» на суму 399, 00 гривень.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна 04.12.2023 року щодо потерпілого «Вигідна покупка» на суму 399, 00 гривень була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 684 грн., тому колегія суддів з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України вважає, що станом на час апеляційного розгляду законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_6 і таке діяння є адміністративним правопорушенням, а тому підлягає кваліфікації за відповідною частиною ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що вирок стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 4 ст. 185 КК України закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу із змінами заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Кримінальне провадження №0001917 від 11.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов з ТОВ «Вигідна покупка» про стягнення матеріальної шкоди 399, 00 грн. залишити без розгляду.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001917 від 11.12.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4