КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6536/2024 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2024 включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогорськ Амурської області Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, а тому такою, яка підлягає скасуванню.

Вважає, що матеріали долучені слідчим до клопотання, не дають достатніх підстав вважати повідомлену підозру обґрунтованою. Так, твердження, зазначені в клопотанні, повністю ідентичні твердженням у повідомленні про підозру, є здебільшого припущенням та не підтверджуються жодним із доказів, наданих слідчому судді.

Версія сторони обвинувачення базується на показаннях ОСОБА_8 , які він надав 05.05.2024 під час допиту, а також показань інших осіб.

Разом з тим, в подальшому підозрюваний повідомив, що викривальні показання надав внаслідок психологічного тиску та застосування душіння, яке тривало близько 7 годин в ніч з 04 на 05 травня 2024 року.

Матеріали справи не містять підтверджень контактів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,, який згідно сайту «Миротворець» входить до складу 9 управління ДОІ 5 служби ФСБ РФ, отримання підозрюваним завдань від співробітника спецслужб РФ, а також надання інформації такій особі.

Крім того, матеріали зафіксовані у протоколах НСРД, здебільшого містять неякісні фотографії, тож стверджувати, що на них зафіксований саме ОСОБА_8 неможливо.

Наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також не доведено.

Окрім цього, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про необхідність не визначати розмір застави, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України.

Проте захисник вважає такий висновок слідчого судді таким, що суперечить КПК України та згаданому в оскаржуваній ухвалі рішенню Конституційного суду від 19.06.2024.

Так законодавство не містить імперативу щодо застосування до підозрюваного/обвинуваченого, зокрема, за ст. 111 КК України, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а Конституційний суд вже визнавав без альтернативність тримання під вартою неконституційною.

Тож, на думку захисника, слідчий суддя неправомірно відкинув можливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, з урахуванням інформації про його майновий стан.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.09.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000980, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

05.05.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання в умовах воєнного стану іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України за попередньою змовою групою осіб на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання в умовах воєнного стану іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у пособництві до готування терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення.

06.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/16522/24 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 від 25.06.2024 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2024 у справі № 761/26776/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023, до 7 (семи) місяців.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2024 у справі № 761/27700/24 стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 28.09.2024 включно без визначення розміру застави.

23.09.2024 старший слідчий в ОВС 2 віділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, тому строк тримання ОСОБА_8 під вартою підлягає продовженню.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року вказане клопотання сторони обвинувачення задоволено, продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 21.11.2024 включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання про продовження строку тримання підозрюваному ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер і досить високий ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є такими, що не відповідають дійсності.

Посилання захисника про незаконність не визначення застави у даному кримінальному провадженні також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258- 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

При цьому, посилання апелянта на рішення Конституційного суду України Другий сенат від 19.06.2024 № 7-р(ІІ)/2024 є неправомірним, так як відповідно до згаданого рішення суду частина шоста статті 176 КПК України визнана такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

Таким чином, слідчим суддею правомірно невизначено розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги приведені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 22.11.2024 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

З огляду на зазначене, доводи захисника про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 2 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2024 включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4