Справа №: 398/2804/21
провадження №: 1-кп/398/67/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"12" листопада 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000006 від 14.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гайове Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000006 від 14.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 Кримінального кодексу України.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника щодо закриття кримінального провадження та просив його задовольнити. При цьому, свою вину визнав в повному обсязі. Фактичні обставини справи не оспорював, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України.

Представник потерпілого подав клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження в частині його обвинувачення за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із зазначених підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886- ІХ, яким внесено зміни, зокрема, до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата такого майна, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене 31.03.2021 року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року (станом на день скоєння злочину) складав 1135 грн. (2270 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 х 2 = 2270 грн.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в сумі 328,68 грн., що становить менше 2270 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у кримінальному законі раніше як кримінальне правопорушення і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність за ч.2 ст.185 КК України в інкримінованому ОСОБА_4 розмірі, та останній не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього у цій частині обвинувачення, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В іншій частині обвинувачення продовжити судове провадження.

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином, оскільки судом відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284, ст.479-2 КПК України вирішено питання щодо закриття кримінального провадження, за епізодами від 31.03.2021 на суму 328,68 гривні, то суд вважає, що цивільний позов Регіональної філії «Одеська залізниця» про відшкодування матеріальної шкоди в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд роз`яснює цивільному позивачу про його право на звернення до суду в цій частині позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 284, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов Регіональної філії «Одеська залізниця» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням 31.01.2021, на суму 328,68 грн. залишити без розгляду.

Зобов`язати Олександрійську окружну прокуратуру направити до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 31.03.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13.11.2024 о 12:00.

Суддя ОСОБА_1