Провадження № 1-кс/369/2933/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник просив:

- визнати дії Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданого ОСОБА_3 протиправними.

- зобов`язати слідчого Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області, уповноваженого вносити до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань поданого ОСОБА_3 , повідомити про це заявника, шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування вимог зазначив, що 2 вересня 2024 року о 19:45 в двері квартири ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , двоє невідомих йому осіб, які представились детективами Бюро економічної безпеки порушили норми чинного законодавства України про недоторканість житла, порядку вручення повістки про допит за три дні, порушили право скаржника на захист допиту в присутності адвоката. Після прибуття чергового наряду поліції, були встановлені особи детективів Бюро економічної безпеки України: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а скаржником була написана заява до Національної поліції України про вчинення кримінального правопорушення (вхідний номер: 18105). Дії детективів бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як представників правоохоронних органів є неприпустимими, на думку скаржника, адже вони мають охороняти і захищати права та законні інтереси моральний тиск з погрозами, в тому числі з погрозами виламати двері, що є погрозою знищення майна, окрім того було здійснено незаконне проникнення в моє житло, попри мою заборону, а також в діях зазначених осіб наявне перевищення службових громадян, але ніяк не порушувати їх.

З урахуванням наведеного у скаржника є всі підстави вважати, що у вищезазначених діях детективів Бюро економічної безпеки є всі ознаки наступних злочинів:

- ст. 365 Кримінального кодексу України перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу;

- ст. 162 Кримінального кодексу України порушення недоторканності житла;

- ст. 374 Кримінального кодексу України - порушення права на захист;

- ст. 195 Кримінального кодексу України погроза знищення майна.

Станом на день подачі скарги, жодної інформації стосовно внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, відповідно, про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні скаржника ніяким чином не повідомили.

В судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До канцелярії суду адвокат ОСОБА_6 подала заяву, про розгляд справи без участі сторони скаржника, просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Посадова особа Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явилася, відсутність якої не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Проаналізувавши доводи скарги та вивчивши її матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_3 , заявою від 02 вересня 2024 року звернувся до Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення. Заява була зареєстрована за вхідним № 18105.

Однак, підтвердження того, що Відділом поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області внесено відомості про зазначене вище кримінальне правопорушення відсутні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків внесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК, з даного питання, так як дискреційні повноваження суб`єкта оскарження, у цій ситуації, є обмеженими, а останній має вчинити прямо визначену у КПК дію, яка полягає у внесенні даних до ЄРДР за зверненням.

Тобто, норми КПК не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Бо, як зазначив ЄСПЛ у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

У даному випадку встановлено, що суб`єктом оскарження було отримано від особи, яка подала скаргу повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, але за ним, у строки визначені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР унесено не було.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків, а у цій ситуації, суб`єкт оскарження не дотримався власних внутрішніх правил та процедур, щодо умов внесення відомостей до ЄРДР.

Тим самим позбавили особу, яка подала заяву про злочин, як сторону, у взаємовідносинах, що склалися між ними з моменту подання такого звернення про злочин, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб`єктом оскарження).

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в частинні зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії передбачені ст. 214 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга в частині визнання протиправними бездіяльність/дії посадових осіб Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі судового контролю під час досудового розслідування.

Керуючись ст. 214, 216, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб Відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 02 вересня 2024 року за вихідним № 18105 про вчинення кримінального правопорушення.

В задоволенні іншої частини відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7