Провадження № 1-кс/686/8036/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , власника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001361,

встановила:

24.09.2024 прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , із позбавленням права на користування та розпорядження ним.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_4 за допомогою евакуатора марки «Iveco 35s18» н.з. НОМЕР_1 здійснював транспортування автомобіля «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 із наявними на ньому механічними пошкодженнями унаслідок ДТП, до майданчику тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, який розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Голосківське шосе, 6. Однак, прибувши до штраф-майданчика, не дочекався слідчого та не розгрузив автомобіль «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , поїхавши разом з ним додому.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 та власник майна у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили. Пояснили, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, оскільки автомобіль «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , який транспортувався ОСОБА_4 за допомогою евакуатора марки «Iveco 35s18» н.з. НОМЕР_1 , не вибував із володіння сторони обвинувачення незаконним шляхом всупереч волі його володільця, а був ввірений ОСОБА_4 слідчим з метою транспортування його на штраф майданчик. Уважає, що договір про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024, укладений між ГУНП у Хмельницькій області та ОСОБА_4 , не може бути застосований для регулювання правовідносин у даному випадку, оскільки стосується випадків транспортування за допомогою автомобіля-евакуатора транспортних засобів, пошкоджених під час скоєння адміністративних правопорушень. Зауважив, що автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 використовується ОСОБА_4 для транспортування автомобілів з-за кордону для потреб ЗСУ.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001361, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що 22.09.2024 у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із загиблими, що мало місце у с. Почапинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 було доручено транспортування автомобіля «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 із наявними на ньому механічними пошкодженнями унаслідок ДТП, до майданчику тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, який розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Голосківське шосе, 6, громадянину ОСОБА_4 , який на належному йому евакуаторі марки «Iveco 35s18» н.з. НОМЕР_1 , здійснив завантаження автомобіля «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , після чого, доставивши указаний транспортний засіб до вище вказаного майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, ОСОБА_4 відмовився його розвантажувати, натомість самовільно разом із завантаженим автомобілем «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 зник у невідомому напрямку.

Під час досудового розслідування, 23.09.2024 слідчим СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 проведено огляд місця пригоди, у ході якого вилучено автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_3 », червоного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4 використовував автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 для перевезення та транспортування автомобіля марки «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , а отже є знаряддям вчинення кримінального правопорушення».

Слідчою суддею установлено, що постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 23 вересня 2024 року автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 30.05.2024 власником транспортного засобу марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_3 », червоного кольору є ОСОБА_4 .

У своїх поясненнях від 03.09.2024 ОСОБА_4 указав, що 22.09.2024 близько 18 год. 20 хв. до нього зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що потрібно забрати автомобіль, який потрапив у ДТП у с. Почапинці та відвезти його на штраф майданчик у м. Кам`янець-Подільський, на що він погодився. Приїхавши на штраф майданчик він довгий час чекав слідчого ОСОБА_11 , оскільки останній мав із ним розрахуватися, однак його довгий час не було, а тому він прийняв рішення відвезти евакуатор із автомобілем, який був на ньому, до себе на стоянку, яка знаходиться по вул. Пархоменка, щоб прийняти ліки від болю у спині.

Аналогічні пояснення ОСОБА_4 надав і в судовому засіданні, зауваживши, що не мав наміру викрадати автомобіль марки «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , а поїхав евакуатором разом із завантаженим на ньому автомобілем марки «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 , на стоянку, оскільки не міг довго чекати слідчого через відсутність розрахунку та стан здоров`я.

Слідчою суддею з`ясовано, що 22.09.2024 слідчим ОСОБА_7 було доручено громадянину ОСОБА_4 транспортування автомобіля «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 із наявними на ньому механічними пошкодженнями унаслідок ДТП, до майданчику тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою евакуатора «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, на підставі договору про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024, укладеного між ГУНП у Хмельницькій області та ФОП ОСОБА_4 .

При цьому посилання сторони захисту на те, що договір про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024 не може бути застосований для регулювання правовідносин у даному випадку відхиляються слідчим суддею, оскільки предметом договору, визначеним у п.1.1, є надання замовнику виконавцем послуг з транспортування за допомогою автомобіля-евакуатора транспортних засобів фізичних та/або юридичних осіб, що тимчасово затримані працівниками поліції у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 2 договору про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024, виконавець бере на себе обов`язки, зокрема: здійснювати транспортування транспортних засобів спеціальним автотранспортом на підставі документів, визначених законодавством України для цієї мети; власними силами здійснювати завантаження, розвантаження та транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики для тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 ; здійснювати вантажні операції, належне закріплення тимчасово затриманого транспортного засобу, зняття кріплень і покриттів; забезпечити підписання працівниками, що виконуватимуть роботи з доставлення та затриманого транспортного засобу на спеціальний майданчик «Акту огляду та тимчасового затриманого транспортного засобу», зразок якого затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 із змінами і здійснювати передачу такого транспортного засобу спеціальному майданчику Замовника для подальшого відповідального зберігання.

Згідно із п.4 договору про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024, плата за послуги з транспортування (доставляння) за допомогою спеціалізованого автомобіля евакуатора (евакуації) транспортних засобів тимчасово затриманих працівниками поліції у випадках, передбачених чинним законодавством України стягується Виконавцем з відповідальної особи, а саме: фізичної особи або керівника юридичної особи за якою зареєстровано транспортний засіб; належного користувача транспортного засобу - якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу; особи, яка виконує повноваження керівника юридичної особи - якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб; особи, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення. Розмір плати за транспортування (доставляння) за допомогою спеціалізованого автомобіля-евакуатора (евакуації) транспортних засобів тимчасово затриманих працівниками поліції здійснюється на підставі виставленого Виконавцем рахунку.

За змістом п. 1 примітки до ст. 289 КК України, незаконним заволодінням транспортним засобом вважається умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі.

Отже, транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 із наявними на ньому механічними пошкодженнями унаслідок ДТП був переданий ОСОБА_4 не всупереч волі володільця майна - слідчого ОСОБА_7 , а на його прохання, на підставі договору надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024 та транспортувався ним до майданчика тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Голосківське шосе, 6 за допомогою евакуатора «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, на підставі договору про надання послуг перевезення транспортних засобів №895 від 24.06.2024, про що указує сам слідчий.

Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи самовільно, всупереч установленому договором порядку, не здійснив розвантаження автомобіля «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, а поїхав із ним на стоянку, яка знаходиться по вул. Пархоменка та таким чином речовий доказ - автомобіль «ВАЗ-21061» н.з. НОМЕР_2 фактично перебував поза контролем слідчого, який був позбавлений до нього доступу, кілька годин.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено існування підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому слідча суддя звертає увагу, що повноваженнями щодо кримінально-правової кваліфікації кримінального правопорушення наділений слідчий.

Так, кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Положеннями ч. 5 ст. 214 КПК України, п. 2.1 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушеня з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Вимоги вказаних нормативно-правових актів указують на обов`язок саме представника органу досудового розслідування визначати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям речового доказу відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указаний транспортний засіб є знаряддям кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слід накласти арешт на автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 , однак лише у частині позбавлення власника права на його розпорядження, проте із залишенням правомочності користування майном.

Уважаю, що із застосуванням указаного заходу забезпечення кримінального провадження буде дотриманий справедливий баланс між інтересами власника майна, а також будуть виконані завдання кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано.

На думку слідчої судді арешт указаного майна є співрозмірним із потребами кримінального провадження та необхідний із метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна із метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що накладення арешту на майно є тимчасовим превентивним заходом та у випадку, якщо у подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, може бути скасований ухвалою слідчого судді.

За таких обставин, враховуючи указані обставини, клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

постановила:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на розпорядження на автомобіль марки «IVECO 35S18» д.н.з. НОМЕР_1 .

У задоволенні решти заявленого клопотання, - відмовити.

Виконання ухвали доручити заступнику начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_9 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя