В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 26.03.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина Україна, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, працюючого слюсарем ТОВ «Міропласт», зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» по всій території України із 05.30 год. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, Указами Президента України ОСОБА_6 воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема 05.02.2024 № 49/2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, яку відповідно до Указів Президента України неодноразово продовжувався, зокрема 05 лютого 2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 14 лютого 2024 року на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним на особливий період, 19.02.2024 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі наказу МОУ № 402 від 25.08.2023 визнаний обмежено придатним до військової служби для подальшого призову по мобілізації до Збройних Сил України.

21.03.2024 начальник відділення обліку мобілізаційної роботи старший лейтенант ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та вручив ОСОБА_4 особисто під підпис повістку про явку на 22.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 для відправки та подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

В подальшому, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним до військової служби на особливий період, не бажаючи виконувати загальний обов`язок проходити військову службу, покладений на громадян України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та проходження військової служби в особливий період та умисно не з`явився у зазначений у повістці пункт 22.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

18.09.2024 між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000079, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та обмеження права на оскарження вироку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 п. 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, пояснивши, що він був присутнім при укладанні угоди, угода була укладена добровільно та ОСОБА_4 роз`ясненні наслідки укладання та затвердження даної угоди.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, в медичних установах на обліку не перебуває, групу інвалідності не має, позитивно характеризується з місця проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 належить затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/104-24/31446-ПЧ від 09.08.2024 вартістю 3 029,12 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученою стороною обвинувачення експертом спеціалізованих державних установ, у розмірі 3 029 грн. 12 коп. на користь держави.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: оригінали розписки на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000079, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2024 року, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/31446-ПЧ від 09.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: оригінали розписки на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000079, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику і прокурору.

Суддя ОСОБА_1