В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачено ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001985 від 09.10.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ФР Німеччина, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001985 від 09.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, 08 жовтня 2024 року о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебувала у приміщенні супермаркету ТОВ «Сільпо-ФУД», що за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, 9 Б, де на столику, виявила жіночий гаманець, сірого кольору, з грошовими коштами в сумі 3 950 гривень, що був залишений там потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок викраденого майна.

Реалізуючи свої протиправні дії та діючи з прямим умислом, таємно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливим мотивом, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, попередньо оглянувши вміст гаманця, та переконавшись, що там наявні грошові кошти, викрала гаманець разом із грошима, заховавши його у наплічний рюкзак та отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном, покинула місце вчинення злочину, тим самим, своїми умисними діями, завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на суму 3 950, 00 гривень (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурор надав суду угоду про визнання винуватості.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 27 листопада 2024 року у місті Ужгород між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисника).

Угодою визначено міру покарання узгоджену сторонами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Також сторонами погоджено застосування норм ст. 75 КК України, у зв`язку з чим вони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та застосуванням судом іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор також зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисної.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнала та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості, а також заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 27 листопада 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена визнала вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні і кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши останню від реального відбуття покарання із визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України строком на 1 рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 листопада 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001985 від 09.10.2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням строком на один 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Речовий доказ:

-грошові кошти в сумі 3 950 гривень з наступними номіналами: 20 купюр номіналом по 200 гривень, з серійними номерами - 3В7479714, ЕЙ 5020007, АМ 5901903, ЄГ 543467, 3Г 9273599, ЄА 3196572, ВЄ 4244184, ДА 8141484, ЄА 1294303, ЄВ 6221650, ЄА 1294303, ЕБ 0325740, БЗ 2107140, БП 5536762, АС 4428403, ВИ 4196420, ГЖ 6648407, ЕБ 1606722, АН 4545504, ЕД 0602159, 1 купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЕА 5103426 та 1 купюра номіналом 50 гривень з серійним номером НОМЕР_1 , які були вилучені та упаковані в спец. пакет НПУ RIC 2174883 вважати повернутими власнику;

-відеозапис під назвою: Камера15_2959, який зберігається на оптичному носії інформації «CD-R» диску залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1