У Х В А Л А

14.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

засудженого. (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування положень Закону № 3886-ІХ щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого

вироком Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024 (справа № 358/355/24) за ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.11.2024 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього норм Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

2. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Додатково уточним, що просить звільнити його від призначеного покарання.

2.1. Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та прокурор не заперечували щодо задоволення клопотання. Прокурор додатково зауважив про необхідність визначення виконання вироку Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 самостійно.

3. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

3.1. Вироком Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024 у справі № 358/355/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, і за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 3 (три) місяці.

3.2. При цьому, вироком Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.3. Відповідно до змісту вироку Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024, ОСОБА_5 в період дії воєнного стану здійснив декілька епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а саме:

- 05.01.2024 на загальну суму 411,50 грн;

- 06.01.2024 на загальну суму 397,09 грн;

- 10.01.2024 на загальну суму 781,33 грн;

3.4. Також відповідно до змісту вироку Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023, ОСОБА_5 в період дії воєнного стану здійснив декілька епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а саме:

- 28.04.2023 на загальну суму 726,54 грн;

- 07.05.2023 на загальну суму 389,48 грн;

- 23.07.2023 на загальну суму 302,3 грн;

- 23.07.2023 на загальну суму 2 799,00 грн;

- 23.07.2023 на загальну суму 488,2 грн.

3.5. Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

3.6. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

3.7. Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

3.8. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3.9. За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.10. Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

3.11. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

3.12. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

3.13. Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

3.14. Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

3.15. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2024 встановлений на рівні 3 028,00 грн. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2024 року має перевищувати 3 028,00 грн (50 % * 3 028,00 грн х 2 = 3 028,00 грн).

3.16. Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024 у справі № 358/355/24 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

3.17. Відповідно до приписів ст. 71 КК України, ухвалюючи вирок від 25.03.2024 Богуславський районний суд Київської області частково приєднав не відбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 та визначив остаточне покарання.

3.18. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2 684,00 грн. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року має перевищувати 2 684,00 грн (50 % * 2 684,00 грн х 2 = 2 684,00 грн).

3.19. Судом встановлено, що ОСОБА_5 у 2023 році здійснив відповідно до вироку Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 один епізод крадіжки на суму, яка перевищує 2 684,00 грн, та чотири епізоди на суму, що не перевищує вказану вартість.

3.20. Статтею 537 КПК України встановлений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. Зокрема п. 13 ч. 1 цієї статті передбачено, що суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у зв`язку з дикриміналізацією діяння. При цьому, суд звертає увагу, що покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України. Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення. Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджено вироком Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 залишається вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за таємне викрадення якого останній засуджений перевищує граничну вартість майна, за крадіжку якого передбачено саме кримінальну відповідальність

3.21. Водночас, зважаючи, що є підстави для звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому пізніше покарання, вирок Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023 слід виконувати самостійно.

4. Враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024 здійснив таємне викрадення майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного цим вироком покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись статтями ст. 5, 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, Су

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 25.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 3 (три) місяці, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

3. Вирок Богуславського районного суду Київської області від 12.10.2023, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи передбачені пробаційною програмою, виконувати самостійно.

4. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

5. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6