УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.05.2024, за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.05.2024, за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05.09.2024 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2024 у справі № 760/19757/24, провадження № 1-кс/760/8720/24, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети та речі, а саме: документ під назвою SHARES STOCK PURCHASE AGREEMENT», на 3-х арк., документ щодо діяльності «ПУ ЭЛИТ ДЕКОР», на 13 арк., документи щодо проекту «ЭКРУЗИЯ», на 7 арк. В ході проведення огляду вказаних речей та документів, під час проведення обшуку було встановлено, що вони мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

05.09.2024 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказані речі та документи визнані речовими доказами.

Вказав, що зазначені речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вказавши, що до початку розгляду даного клопотання було проведено огляд вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 речей, а тому відпала необхідність у його вилучені.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки як зазначив слідчий, огляд вилучених в ході обшуку речей проведено, а тому не вбачає підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України, приходить до наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Разом із тим, слідчим в ході судового розгляду зазначеного клопотання про накладення арешту на майно, вилученого 05.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: документу під назвою SHARES STOCK PURCHASE AGREEMENT», на 3-х арк., документу щодо діяльності «ПУ ЭЛИТ ДЕКОР», на 13 арк., документів щодо проекту «ЭКРУЗИЯ», на 7 арк. не доведено необхідність у накладені арешту на дане майно.

Більш того, слідчим було зазначено про здійснення огляду вилучених речей, у зв`язку із чим слідчим зазначено, що на час розгляду клопотання відпала необхідність у вилучені даних речей.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що стороною кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту, не доведено необхідність в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

А тому, майно, тимчасово вилучене 05.09.2024 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2024 у справі №760/19757/24, провадження № 1-кс/760/8720/24, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: документ під назвою SHARES STOCK PURCHASE AGREEMENT», на 3-х арк., документ щодо діяльності «ПУ ЭЛИТ ДЕКОР», на 13 арк., документи щодо проекту «ЭКРУЗИЯ», на 7 арк. слід негайно повернути володільцю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні за № 0000211 від 10.05.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: документ під назвою «SHARES STOCK PURCHASE AGREEMENT» на 3-х арк., документ щодо діяльності «ПУ ЭЛИТ ДЕКОР» на 13 арк., документи щодо проекту «ЭКРУЗИЯ» на 7 арк., які належать ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_9