У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8344/24

№ 1-кс/183/1483/24

13 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 11.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця за контрактом на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 11.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 143 від 04.04.2023 майора ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) майор ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Так, 11 серпня 2024 року приблизно о 03.07 майор ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,03 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснював рух по проїзній частині АДРЕСА_2 , де поблизу буд. № 46/1, водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діючи таким чином, щоби не піддавати загрозі життя та здоров`я громадян, діючи необережно, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, втратив контроль над керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де здійснив наїзд на металеву електроопору та дерево. В наслідок чого пасажирці автомобіля марки «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинені тілесні ушкодження у виді: політравма, набряк головного мозку, перелом «Джеферсона», відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, опіки правої нижньої кінцівки, лівої кисті та лівої гомілки, тобто спричинені тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя.

Своїми діями ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

З огляду на вказане, порушення майором ОСОБА_5 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, знаходились у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної події та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2024, допитом потерпілого ОСОБА_9 , речовими доказами, вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду так як розуміє, що вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, він усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину наступили тяжкі наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, завданих ОСОБА_8 .

Також вказаний ризик підтверджується відеозаписом з камери спостереження, яка зафіксувала сам момент дорожньо-транспортної пригоди, на якому також видно, як ОСОБА_5 після дорожньо-транспортної пригоди виліз з автомобіля та побіг в напрямку буд. АДРЕСА_3 , залишивши непритомну потерпілу ОСОБА_8 під автомобілем, який горів. Вказаний факт також підтверджується рапортами працівників ВРПП Новомосковського РВП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відразу прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_5 відомі анкетні дані зазначених осіб та перебуваючи на свободі він матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань у суді. При цьому, враховуючи, що наразі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи, тобто свідки, яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, тому може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_5 допускає грубі порушення ПДР України, а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння допускає небезпечну та агресивну манеру водіння.

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів по провадженню, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, слідчий звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки жодних об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий і прокурор у своєму клопотанні не надано. Вважає доводи, на які посилається прокурор виключно припущеннями. У зв`язку з чим просила застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, одночасно зазначивши, що шкодує за вчинене, вину свою не оспорює, разом із захисником вживають заходів для усунення заподіяної шкоди і відшкодування збитків, зокрема, потерпілій. Тому, перебуваючи в розташуванні частини і отримуючи грошове забезпечення, зможе відшкодовувати потерпілій спричинену шкоду.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11 серпня 2024 року приблизно о 03.07 майор ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,03 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснював рух по проїзній частині АДРЕСА_2 , де поблизу буд. № 46/1, водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрозі життя та здоров`я громадян, діючи необережно, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, втратив контроль над керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де здійснив наїзд на металеву електроопору та дерево. В наслідок чого пасажирці автомобіля марки «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя.

11.08.2024 відомості про цю подію були внесені слідчим до ЄРДР під №0001022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

11.08.2024 о 10.00 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

12.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, слідчий та прокурор вказують на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначають, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. У відповідності до ст. 12 КК України вказаний злочин є нетяжким. Вказаний ризик підтверджується також відеозаписом з камери спостереження, яка зафіксувала сам момент дорожньо-транспортної пригоди, на якому видно, як ОСОБА_5 після дорожньо-транспортної пригоди виліз з автомобіля та побіг в напрямку буд. АДРЕСА_3 , залишивши непритомну потерпілу ОСОБА_8 під автомобілем, який горів. Вказаний факт також підтверджується рапортами працівників ВРПП Новомосковського РВП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відразу прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, слідчим та прокурором не наведено жодних підстав вважити, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду. Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 відразу після ДТП виліз з автомобіля та побіг в напрямку буд. АДРЕСА_3 , залишивши непритомну потерпілу ОСОБА_8 під автомобілем, який горів, не спростовують показання ОСОБА_5 про те, що він в шоковому стані намагався покликати людей на допомогу і знайти вогнегасник. Тому доводи сторони обвинувачення не можуть беззаперечно свідчити і доводити поза розумним сумнівом факт того, що підозрюваний намагався переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

До того ж, клопотання не містить свідчень, що ОСОБА_5 будь-яким чином впливав на свідків чи потерпілу.

Крім того, інші зазначені в клопотанні ризики, мають характер припущень і не містять достатнього обґрунтування та не підтверджуються фактичними даними, оскільки будь-які відомості про вплив підозрюваного на свідків та потерпілу матеріали клопотання не містять. Відсутні будь-які заяви свідків чи потерпілого про здійснення на них будь-якого впливу, не вказано, якими саме незаконними засобами впливатиме на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Тобто прокурором та слідчим не обґрунтовано неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу, а саме посилання лише на тяжкість злочину не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та такі доводи слідчого і прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є достатньо переконливими й такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, можуть бути усунуті лише в такий спосіб.

Вказане узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 26.06.1991 у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, є учасником бойових дій,

До суду надійшла заява командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 про те, що у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, військова частина НОМЕР_1 може забезпечити належне відбування такого заходу на території пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Також, до суду надійшла заява заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруки, що вказує на необхідність на даний час у виконанні ОСОБА_5 своїх службових обов`язків та перебування його на службі.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено в судовому засіданні, що інші запобіжні заходи, зокрема, особиста порука з урахуванням даних про особу підозрюваного, не зможе запобігти всім доведеним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік підозрюваного та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Перевіряючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, виходжу з того, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки він буде повністю запобігати ризикам, що доведені прокурором, а саме: ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистої поруки ОСОБА_5 буде мати можливість надавати матеріальну допомогу потерпілій при лікуванні.

Отже, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є виправданим і доцільним. Водночас застосування виняткового запобіжного заходу є надмірним та не відповідає обставинам кримінального провадження, особі підозрюваного та доведеним ризикам переховування.

У своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним (це висвітлено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від 26 червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу немає, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи у відповідності до ст. 180 КПК України питання щодо кількість поручителів, слідчий суддя вважає, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, достатнім буде визначити йому одного поручителя, заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , оскільки з огляду на дані про його особу, а саме: він за званням відноситься до старшого офіцерського складу, обіймає керівну посаду у військовій частині, позитивно характеризується за місцем служби, де під час служби нагороджений відзнаками Президента України «За військову службу України», орденами ІНФОРМАЦІЯ_4 , є учасником бойових дій, а тому підполковник ОСОБА_13 заслуговує на особливу довіру. В судовому засіданні заступнику командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , роз`яснено у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , яке передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права. Останній висловив свою згоду на поручительство.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, зокрема те, що останній раніше не судимий, його вік, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, позитивну характеристику за місцем служби, його вагомий внесок у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації, слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 має бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 180, 183, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 11.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України відмовити.

Заяву заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруки задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки з покладенням на нього таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої Прокуратури у сфері оборони Східного регіону та/або Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає та перебуває АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Призначити поручителем ОСОБА_5 заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2,0 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити поручителю ОСОБА_13 , що він поручається за виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України обов`язків і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи до суду на першу про те вимогу, а також, що він може відмовитися від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Попередити поручителя ОСОБА_13 про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 180 КПК України, а саме: у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити до 12 жовтня 2024 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 16 серпня 2024 року о 08 годині 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1