Справа№ 938/711/24
Судове провадження № 1-кп/938/119/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2024 за №0000099, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелене, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, зареєстроване та фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до частини 1 ст.3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 № 2860-ІV, реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів допускається лише за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів.

У відповідності до частини 6 ст. 3 Закону право на експорт певної партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, має суб`єкт підприємницької діяльності, що отримав сертифікат про походження на відповідну партію лісо- або пиломатеріалів.

Згідно із вимогами частини 7 ст.3 Закону, випуск у митний режим експорту лісо- та пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, здійснюється митним органом на підставі сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів, отриманих від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідно до Митного кодексу України.

Тимчасовим Порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260 визначено:

3. Сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

4.Сертифікат видається на кожну партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, оформлену одним товаросупровідним документом, і діє протягом 60 днів з дати його видачі.

5.Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно- транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

6.Експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.

Частина 1 ст.483 Митного кодексу України визначає митним порушенням переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

ОСОБА_3 , зареєструвавшись 17.07.2003 як фізична особа-підприємець, став здійснювати підприємницьку діяльність по коду 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно- технічним обладнанням», що включає в себе оптову торгівлю деревини, в тому числі в митному режимі експорту, здійснюючи діяльність у сфері експорту лісоматеріалів.

У процесі здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_3 від імені дружини ОСОБА_6 , яка зареєстрована 09.03.2023 року, як фізична особа-підприємець, уклав контракт із компанією «Materialprime SRL» та розпочав експорт пиломатеріалів вказаному контрагенту, яке розташоване у Республіці Молдова.

У ході здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_3 відповідно до товарно-транспортних накладних ЮІВ № 350639 від 31.01.2014, ЮІВ № 350548 від 15.12.2023, ЮІВ № 350648 від 08.02.2024, ЮIB № 170433 від 25.07.2023, ЮІВ № 350600 від 27.12.2023, ЮIB № 350601 від 27.12.2023 придбав лісоматеріали круглі, із яких на деревообробному цеху, по розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0119, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 , виготовив 35,7 м? пиломатеріалів обрізних.

Впродовж травня 2024 року, здійснюючи переробку лісоматеріалів дров`яних місцевому населенню, підприємець ОСОБА_3 виготовив та склав у складському приміщенні, яке використовує для господарської діяльності (адреса: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0119) пиломатеріали породи «ялиця» в кількості 5.3 м3 ялиці ІІІ сорту у кількості 210 штук дошок. В подальшому, з метою організації відвантаження вказаної деревини її було перевезено на територію складських приміщень, які орендує ОСОБА_3 у Міжгосподарської пересувної механізованої дільниці №2, яка розташована в межах Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0163.

30 травня 2024 року підприємець ОСОБА_3 на підставі доручення оформленого від дружини ОСОБА_6 подав заяву до Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства з метою отримання сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій. Того ж дня, ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.05.2024 про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, зокрема, пиломатеріалів породи «ялина», кількістю 41,921 м3.

30 травня 2024 року на складському приміщенні, земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0163 (право власності: Територіальна громада, Ільцівська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області (орендар Міжгосподарська пересувна механізована дільниця №2, ), ОСОБА_3 організував сортування та складання пиломатеріалів на піддони, придатні для перевезення вантажним автомобільним транспортом, в ході якого умисно довантажив зайво до загальної маси облікованих пиломатеріалів породи «ялина», пиломатеріали із необлікованої лісопродукції породи «ялиця» об`ємом 1,176 м3, та замінив пиломатеріали породи ялина на пиломатеріали ялиця III сорту загальним об`ємом 4.124 м3. що призвело до формування у партію на експорт вантаження всього 5,3 м3 пиломатеріалів породи «ялиця» III сорту загальною кількістю 210 штук дощок розміром 28мм* 150мм*6000 мм, на які була відсутня документація про їх походження.

При цьому ОСОБА_3 знав та усвідомлював, що сертифікат №0047 від 30.05.2024 про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів він отримав на об`єм пиломатеріалів 41,921 м3, а не на 43,097 м3.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою приховування частини лісопродукції від митного контролю, ОСОБА_3 , 30.05.2024 організував транспортування вантажним автомобілем марки «Renault» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням перевізника ОСОБА_7 , пиломатеріалів об`ємом 43,097м3 до пункту пропуску «Мамалига-Крива», ІНФОРМАЦІЯ_3 , де організував оформлення митної декларації ЕК10АА № 24UA523U4 та інвойсу № 18 від 30.05.2024.

31 травня 2024 року під час проведення митного огляду товарів і повним вивантаженням із вантажного автомобіля марки «Renault» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 , здійснення всіх замірів та зважаючи на зовнішні ознаки деревини, колір, наявність чи відсутність ядра, зміни забарвлення під впливом зовнішнього середовища, розміщення сучків, наявність смоляних кишеньок, залишків кори на обзольних частинах та ряду інших природних вад, характеру та якості обробки, митним органом спільно із залученим спеціалістом, встановлено, що товар в сідловому тягачі марки «Renault» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 не відповідає відомостям, вказаним в сертифікаті № 0047 від 30.05.2024, № 18 від 30.05.2024, та митній декларації ЕK 10AA № 24UA523U4, поданих митному органу як підставу для переміщення товарів через митний кордон України щодо кількості товару, об`єму м3 та геометричних розмірів, та є підставою для переміщення іншого товару, тобто, товар переміщується через митний кордон України на підставі документів без належного підтвердження походження частини пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, у зв`язку із чим складено протокол про порушення митних правил № 0592/40800/24 від 31.05.2024.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-24/7866-TB від 27.06.2024 за результатами судової товарознавчої експертизи встановлено, що із партії, які експортувались на підставі сертифікату №0047 від 30.05.2024, не відповідає сертифікату деревина, загальним об`ємом 5,3 м3, що є пиломатеріалами обрізними породи ялиця ІІІ сорту.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, зокрема вжив усіх заходів, необхідних для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю пиломатеріалів об`ємом 5,3 м3 породи «ялиця», загальною вартістю 30 386,65 грн, приховуючи і маскуючи їх незаконне походження шляхом подачі достовірних документів, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

28 червня 2024 року на стадії досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження; співпрацювати з прокуратурою Івано-Франківської області у викритті кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним переміщенням через митний кордон України лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев.

Сторони угоди про визнання винуватості, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, узгодили призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3240 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 55 080,00грн.

Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, з яким сторони погодилися.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , який включений до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000099 підтримав угоду про визнання винуватості від 28.06.2024, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 . Вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_3 , який згідно з правилами ч.2 ст.42 КПК України набув статусу обвинуваченого, у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України, в обсязі обвинувачення, надав суду згоду на призначення узгодженого покарання. Вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом. У вчиненому щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості від 28.06.2024, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , у його присутності, просить суд таку затвердити.

Заслухавши думку учасників справи, суд звертає увагу на те, що в ч.3 ст.314 КПК України, яка розміщена в його главі 27 «Підготовче провадження», закріплено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Норми статей 468-475 КПК України, які містяться в його главі 35 «Кримінальне провадження на підставі угод», регулюють особливий порядок розгляду кримінальних проваджень вищевказаної категорії.

Оскільки при застосуванні спеціальні норми є переважними над загальними, то відповідно спеціальні норми глави 35 КПК є переважними при застосуванні над загальними нормами глави 27 КПК України.

У ч.2 ст.474 КПК України закріплено, що розгляд щодо угоди, в тому числі щодо угоди про визнання винуватості, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження; відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч.4 ст.474 КПК України). Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх (ч.6 ст.474 КПК України).

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості (ч.7 ст.474 КПК України).

Перелік умов угоди про визнання винуватості, які становлять її зміст, передбачений у ст.472 КПК України.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 07.04.2020 року в справі № 761/13021/19, провадження № 51-409 км 20, на суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов?язки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на злочин, передбаченого ч.1 ст. 201-1КК України, за який встановлено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, та який згідно з ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Сторонами угоди дотримано вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення особі про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України, оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін, а саме прокурором, обвинуваченим та його захисником.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України, є правильною.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, які виражаються в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

При узгодженні покарання сторонами враховано, як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченої, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, одружений, здійснює підприємницьку діяльність, на обліках в кабінетах психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, здійснює постійний догляд за матір`ю, яка є особою похилого віку, інвалідом ІІ групи.

Крім того, слід врахувати, що обвинувачений систематично надає допомогу Збройним силам України, зокрема ним здійснено перерахунок на рахунок Збройних Сил України 100 000,00грн., про що вказано в матеріалах кримінального провадження, та ця обставина підтверджується документально.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав повністю, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, здійснює постійний догляд за матір`ю похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відтак, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України, із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3240 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 55080 гривень.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим за участю захисника, та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує питання, щодо стягнення судових витрат, долю речових доказів.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 7 194,16 гривень, а саме за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/109-24/7866-ТВ від 27.06.2024 ).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Так постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківській області від 27.06.2024 року (а.с.52-54) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відомості про яке внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 03.03.2023 року: пиломатеріали породи ялиця об`ємом 5,3м?, які не відповідають сертифікату електронним № 0047 від 30.05.2024 та зберігаються на території нижнього складу Філії «Коломийське лісове господарство» ДП «Ліси України» за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с.Матеївці; пиломатеріали, породи ялина обємом 35,7 м3, які відповідають сертифікату електронним № 0047 від 30.05.2024 та зберігаються на території нижнього складу Філії «Коломийське лісове господарство» ДП «Ліси України» за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с.Матеївці; протокол про порушення митних правил № 0592/40800/24 від 31.05.2024 року; документ на іноземній мові «Declaratie Vamala»; опис предметів; вантажно митна декларація EK10AA №24UA2304; міжнародну товарно-транспортну накладну серії MD № 0586318 на пиломатеріали хвойні обрізні ялина, об`ємом 41,921 м.куб., із відтисками мокрих печаток та штампів, у 5 примірниках; рахунок Invoice №18 від 30.05.2024 на пиломатеріали хвойні обрізні у 5 примірниках; сертифікатах про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, для здійснення експортних операцій за електронним №0047 від 30.05.2024; фітосанітарний сертифікат №13/09-6011/EB-621110; висновок спеціаліста.

В судовому засіданні прокурор просив пиломатеріали породи ялиця об`ємом 5,3 м?, які не відповідають сертифікату № 0047 від 30.05.2024, конфіскувати, а пиломатеріали, в загальному об`ємі 35,7 м3 які відповідають сертифікату № 0047 від 30.05.2024- повернути ОСОБА_3 . Документи, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.06.2024 року, укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 201-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання зі застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 3240 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 55080 ( п`ятдесят п`ять тисяч вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 7194 (сім тисяч сто дев`яносто чотири) гривень 16 копійок .

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

- протокол про порушення митних правил № 0592/40800/24 від 31.05.2024 року; документ на іноземній мові «Declaratie Vamala»; опис предметів; вантажно митна декларація EK10AA №24UA2304; міжнародну товарно-транспортну накладну серії MD № 0586318 на пиломатеріали хвойні обрізні ялина, об`ємом 41,921 м.куб., із відтисками мокрих печаток та штампів, у 5 примірниках; рахунок Invoice №18 від 30.05.2024 на пиломатеріали хвойні обрізні у 5 примірниках; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, для здійснення експортних операцій за електронним № 0047 від 30.05.2024; фітосанітарний сертифікат №13/09-6011/EB-621110; висновок спеціаліста- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- пиломатеріали породи ялиця об`ємом 5,3 м?, які не відповідають сертифікату за електронним № 0047 від 30.05.2024 та зберігаються на території нижнього складу Філії «Коломийське лісове господарство» ДП «Ліси України» за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Матеївці конфіскувати;

-пиломатеріали, породи ялина об`ємом 35,7 м3, які відповідають сертифікату за електронним № 0047 від 30.05.2024 та зберігаються на території нижнього складу Філії «Коломийське лісове господарство» ДП «Ліси України» за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Матеївці повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9