Справа № 165/2419/24
Провадження № 1-кс/165/1106/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000123 від 27.05.2024 за ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000123 від 27.05.2024 за ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження №00000123 від 27.05.2024 за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_3 . В якості речових доказів до матеріалів вказаного кримінального провадження приєднано мобільний телефон марки «Samsung S9+», ІМЕІ НОМЕР_1 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. Просить скасувати арешт на вказане майно

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Дізнавач СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали клопотання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Встановлено, що 28.05.2024 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області було накладено арешт, зокрема на мобільний телефон марки «Samsung S9+», ІМЕІ НОМЕР_1 .

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 28.05.2024 на мобільний телефон марки «Samsung S9+», ІМЕІ НОМЕР_1 відпала потреба, а тому вказане майно слід передати володільцю ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, накладений 28.05.2024 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області на тимчасово вилучене майно на мобільний телефон марки «Samsung S9+», ІМЕІ НОМЕР_1 .

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1