У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000066 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Нове Давидкове Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про спосіб виготовлення та маючи осіб яким можна збути психотропну речовину амфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, вступив у попередню злочинну змову із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , яких забезпечував із вказаного періоду часу приладдям та інгредієнтами для виготовлення психотропної речовини «амфетамін», а останні у свою чергу, діючи узгоджено, за попередньою змовою, дотримуючись заходів конспірації у групі, в подальшому виготовляли та збували особам яких підшуковував ОСОБА_7 , психотропні речовини за грошові кошти шляхом пересилання психотропних речовин «Новою Поштою» до інших областей України при цьому, розподіляючи між собою отримані грошові кошти від збуту таких заборонених в обігу речовин.

Так, в період з 08.02.2024 по 19.03.2024 ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» при невстановлених досудовим розслідуванням обставин виготовили психотропну речовину «амфетамін».

Після чого, 19.03.2024, ОСОБА_8 на виконання відведеної їй ОСОБА_7 злочинної ролі, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог діючого законодавства, за вказівкою останнього незаконно збула психотропну речовину «амфетамін» вагою 1154 грам, шляхом поштового відправлення такої речовини через відділення «Нової Пошти» № 1, яке розташоване за адресою: Мукачівський район, с. Нове Давидкове, вул. Терешкової, 1, невстановленій особі в м.Чернівці, де отримувачем вказала вигадану особу, про що прозвітувала ОСОБА_7 шляхом пересилання йому товарно-транспортної накладної № 4617.

Окрім того, у невстановлений на даний час, але не пізніше 18.04.2024, спільно із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з ОСОБА_7 , виготовили психотропну речовину «амфетамін», та з метою конспірації та недопущення свого викриття ОСОБА_8 залучила для відправлення пакунку з психотропною речовиною «амфетамін» ОСОБА_9 , яка 18.04.2024 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 500 грам з відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_1 в м. Мукачево, що по вул. Я.А. Коменського, 94-А до м.Київ, товаро-транспортною накладною за № 1797.

В подальшому діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у невстановлений на даний час, але не раніше ніж 08.02.2024 та не пізніше ніж 19.04.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інші не встановлені на даний час особи виготовили психотропну речовину «амфетамін», яку вагою 104 грам 19.04.2024 ОСОБА_8 діючи за вказівкою ОСОБА_7 , відправила з відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Мукачівський район, с. Нове Давидкове, вул. Терешкової, 1 до м. Одеси, за товаро-транспортною накладною. Під № 2569.

Також, у невстановлений на даний час, але не раніше ніж 08.02.2024 та не пізніше ніж 21.05.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інші не встановлені на даний час особи діючи спільно з ОСОБА_7 виготовили психотропну речовину «амфетамін», та з метою конспірації та недопущення свого викриття ОСОБА_8 залучила для відправлення пакунку з психотропною речовиною «амфетамін» невстановлену на даний час особу, яка 21.05.2024 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 55 грам, від імені ОСОБА_8 з відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Окружна, 16-А до Запорізької області на ім`я ОСОБА_10 відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_4 за товаро-транспортною накладною за № 7753 .

31.07.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України а саме у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Слідчий стверджує, що повідомлена громадянину України ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними (доказами) в своїй сукупності, а саме: протоколами НСРД (аудіо,- відео контроль приміщення, виїмка кореспонденції, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж), висновками експертиз.

Зазначає, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вищевказані обставини, а також той факт, що ОСОБА_4 , покинув полігон де проходив військову службу та те, що Закарпатська область межує з країнами Європейського Союзу, ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пунктів пропуску, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні, зокрема у вказаному провадженні є велика кількість експертиз за результатами яких буде підтверджено незаконну діяльність ОСОБА_4 окрім того у межах вказаного кримінального провадження встановлено велику кількість свідків яких ще потрібно допитати.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з незаконним збутом наркотичних та психотропних речовин.

Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.

Стверджує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторона обвинувачення важає, що слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя час та місце його вчинення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вважає його незаконним та необґрунтованим. Стверджував, що ризики не підтверджені. Вказав, що якщо суд прийде до висновку про те, що потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то просив застосувати заставу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив що він був присутнім під час вчинення злочину, однак ніякого відношення до цього не має. Стверджував, що він не пересилав та не виготовляв наркотичні засоби, а тільки вживав, його пригощали ними. Проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Окрім того зазначив, що він є фактично мобілізованим та був на полігоні на навчанні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000066, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що:

«із правоохоронних органів надійшли матеріали про причетність громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до організації незаконного збуту та пересилання через поштові сервіси психотропних речовин»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що y невстановлений на даний час, але не підніше 18.04,2024, громадян « ОСОБА_16 спільно із ОСОБА_17 ОСОБА_18 та іншими невтановленими особами діючи у попередній змові з громадянином ОСОБА_19 », виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_13 спільно ОСОБА_18 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 500 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м. Київ.»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що у невстановлений на даний час, але не пізніше 19.04.2024, громадяни ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_20 ОСОБА_18 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з громадянином ОСОБА_19 », виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_13 спільно ОСОБА_18 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 100 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м. Одеси.»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що у невстановлений на даний час, але не пізніше 21.05.2024, громадяни ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_20 ОСОБА_18 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з громадянином «Ч», виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_13 спільно ОСОБА_18 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 50 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м.Запоріжжя.».

09.08.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах. Окрім того, 31.07.2024 року дану підозру було врученого його матері ОСОБА_21 .

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколів за результатами проведення огляду і виїмки кореспонденції в рамках кримінального провадження №0000066 від 20.03.2024 року, 20.03.2024 року, 22.04.2024 року, 19.04.2024 року, 22.05.2024 року, висновку експерта №CE-19/107-24/3488-НЗПРАП від 01.04.2024, висновку експерта №CE-19/107-24/7925-НЗПРАП від 25.07.2024, висновку експерта №CE-19/107-24/4731-НЗПРАП від 08.05.2024, висновку експерта №CE-19/107-24/4730-НЗПРАП від 09.05.2024, протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії (негласне проникнення до житла чи іншого володіння особи із встановленням технічних засобів аудіо-, відео контролю особи) від 17.07.2024 року, протоколів за результатами проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж в рамках кримінального провадження №0000066 від 22.04.2024 року, від 22.04.2024 року.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до особливо тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Більш того, слід врахувати ту обставину, що ймовірно вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків, експертів, спеціалістів з метою дачі, зміни показань на його користь.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

При обранні слідчим суддею іншого, більш м`якого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, підозрюваний отримає можливість впливати на свідка у даному кримінальному провадженні за допомогою мобільного зв`язку та мережі «Інтернет», чого він буде позбавлений, перебуваючи в умовах слідчого ізолятора.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

В частині продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, корисливий характер, у зв`язку з чим існує ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 ..

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст.176КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації нею встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваною обов`язків.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені вході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Медичних висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. Слідчим суддею враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги тяжкість злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення ОСОБА_4 застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі наведеного, керуючисьст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у криміналь

ному провадженні № 0000066 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024, відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 09 серпня 2024 року до 04 жовтня 2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год.45 хв. 12.08.2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1