УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 554/10684/22

провадження № 51-4004ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 червня 2024 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4

ст. 185 КК - на строк 5 років; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК - на строк 7 років; ч. 2

ст. 190 КК - на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК із урахуванням ст. 72 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Строк покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 20 жовтня 2022 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано

ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у цій справі із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення

за період часу з 20 жовтня 2022 року по 19 червня 2023 року відповідає один день позбавлення волі.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 18 червня 2024 року змінив зазначений вирок щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання, а саме постановив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 4 ст. 185 КК - на строк 5 років; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК із застосуванням ч. 3 ст. 68 цього Кодексу - на строк 6 років 8 місяців; ч. 2 ст. 190 КК - на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахував ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у цій справі з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення

за період з 20 жовтня 2022 рок по 18 червня 2024 року відповідає один день позбавлення волі. Постановив строк покарання ОСОБА_4 рахувати

з 20 жовтня 2022 року. Постановив виключити з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 повторно інкримінований епізод від 13 серпня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК, а також посилання на вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину та обтяжуючу обставину - вчинення злочину повторно. В іншій частині вирок суду залишив без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2024 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Октябрського районного суду м. Полтави

від 19 червня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 червня 2024 року щодо нього у порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки з касаційної скарги, копій судових рішень та інших документів вбачалося, що підстав для задоволення скарги не було.

Після цього на адресу касаційного суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга, доводи якої є аналогічними доводам вже розглянутої Верховним Судом касаційної скарги із постановленням вищевказаної ухвали

від 02 вересня 2024 року.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК в чинному законодавстві

не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції

за касаційною скаргою цієї особи.

Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї

з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Як убачається із матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2024 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 червня 2024 року щодо нього прийнято вмотивоване рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставах, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК. Тобто, вказані судові рішення вже були предметом касаційного оскарження.

Відтак засуджений використав своє право на касаційне оскарження судових рішень,

у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Октябрського районного суду

м. Полтави від 19 червня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 18 червня 2024 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3