Провадження №11-кп/801/1183/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2024 року клопотання прокурора задоволено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено на 60 діб, починаючи з 11.10.2024 року до 09.12.2024 року, включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 605 60,00 гривень.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснено ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити в задоволенні клопотання прокурора, постановити нову ухвалу та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період з 22 год до 06 год ранку за місцем його проживання АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом першої інстанції, всупереч вимог п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, неналежним чином оцінено в сукупності всі обставини справи.

В судовому засіданні 11.10.2024 року ОСОБА_6 визнав себе винним, щиро покаявся, надавав покази суду з приводу обставин справи.

Крім того, сторона захисту вказує, що прокурором не доведено ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в результаті чого висновки суду першої інстанції є необгрунтованими.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин.

Судом не враховано, що підзахисний є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері та на психіатричному обліку. ОСОБА_6 є уродженцем м. Вінниці. зареєстрований та має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , до затримання працював за цивільно-правовими угодами.

При розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 судом не виконано обов`язок розгляду можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів в порушення вимог ч. 1 ст. 183 КПК України.

У випадку застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання в АДРЕСА_1 , в нічний період доби працівники органу Національної поліції зможуть відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України здійснювати контроль за поведінкою підозрюваного та виконанням ним своїх обов`язків.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, не має постійного джерела доходу, без стійких соціальних зв`язків, тобто без жодних соціально-стримуючих факторів, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень та дійшов висновку, що, усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності, те, що кримінальні правопорушення вчинені в період перебігу іспитового строку, свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, те, що наявність недопитаного свідка, показання якого мають істотне значення для вирішення справи по суті свідчить про існування ризику незаконного впливу на свідка з метою зміни його показань.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, зазначені захисником обставини приймались до уваги в сукупності зі всіма обставинами провадження, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання прокурора.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду від 11 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.404, 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3