Справа № 283/715/24
Провадження №1-кп/283/131/2024
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 24.02.2022 року строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан. Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто до 13 травня 2024 року.

В цей період, а саме 16.01.2024 року близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , помітив як потерпіла ОСОБА_5 залишила без нагляду на стільці в кухонній кімнаті мобільний телефон марки "Хіаоmі Redmі А2" 2/32 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в цьому ж місці та в цей час, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 марки "Хіаоmі Redmі А2" 2/32 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2493,60 грн. всередині якого знаходилась сім карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 100 грн., який лежав на стільці.

Даний телефон ОСОБА_4 заховав собі до кишені і разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 2593 гривні 60 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв?язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор погодилася на закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно обвинувачення ОСОБА_4 вчинив крадіжку 16.01.2024 року. На час вчинення крадіжки ст. 51 КУпАП передбачала адміністративну відповідальність за дрібне викрадення майна, якщо вартість майна на момент крадіжки не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

В пункті 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України зазначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року встановлений у розмірі 3028 гривень. Таким чином неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень з 01.01.2024 року становить 1514 гривень (3028 гривень : 2). 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 01.01.2024 року становить 302 гривні 80 копійок.

Отже, станом на 16.01.2024 року, крадіжка вважалась дрібною і особа несла відповідальність за ст. 51 КУпАП, якщо вартість викраденого майна не перевищувала 302 гривні 80 копійок. ОСОБА_4 викрав майно вартістю 2593 гривні 60 копійок, що перевищувала 302 гривні 80 копійок, а тому він повинен був нести відповідальність за ст. 185 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року. Даним законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно яких дрібним викраденням майна вважається викрадення майна вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 гривень (1514 гривень х 2).

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюються диспозицією ст. 51 КУпАП.

Статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

З цього слідує, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки ОСОБА_4 викрав майно вартістю 2593 гривні 60 копійок, що на даний час становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, він не повинен нести відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, так як втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 4792 цього Кодексу.

За статтею 4792 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В даному випадку обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження, а тому суд закриває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК з підстави передбаченої п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 284, 4792 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі пункту 41 частини 1 статті 284 Кримінального кодексу України,-

ухвалив:

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

-мобільний телефон марки "Хіаоmі Redmі А2" - залишити потерпілій ОСОБА_5 ;

-два CD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1