УХВАЛА

про відмову у накладенні арешту на майно

08 серпня 2024 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000037 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за фактом того, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сарни, Сарненського району, Рівненської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в минулому член Політичної партії «Опозиційна платформа За життя», підстава для перетину кордону інвалідність 3- групи, ввіз на територію України понад 75 автомобілів залучивши до своєї протиправної діяльності дружину, дочку та знайомого. Так, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька Сарненського району Рівненської області, яка являється жінкою ОСОБА_7 та під керівництвом її чоловіка здійснює перетин транспортних засобів через державний кордон України у вигляді гуманітарної допомоги які мали б бути передані на безоплатній основі для благодійного фонду «НЕ БУДЬ БАЙДУЖИМ 2022», в подальшому доставляє за місцем їх спільного проживання та з метою конспірації своєї злочинної діяльності, переховує вказані автомобілі в гаражному приміщенні, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером № :01:023:0092, яке перебуває у власності ОСОБА_7 та розташована поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та спільно з ОСОБА_7 здійснює їх продаж з метою отримання грошових коштів розміщуючи оголошення про продаж вказаних автомобілів на інтернет платформі «Авторіа»; ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_2 , здійснює виїзд за межі території України (підстава для перетину кордону під час військового стану інвалідність 3-групи) під керівництвом ОСОБА_7 та отримує від нього грошові кошти за ввезення автомобілів на територію України під виглядом гуманітарної допомоги, після чого транспортні засоби доставляє на зберігання до місця проживання ОСОБА_7 в законспіроване гаражне приміщення з метою подальшого їх продажу; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 жителька Сарненського району Рівненської області, донька ОСОБА_7 , безпосередньо ввозить, здійснює допомогу в продажі транспортних засобів, які ввезені як гуманітарна допомога ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розміщуючи оголошення про продаж автомобілів на інтернет платформах та здійснює організаційні питання щодо подальшого оформлення таких автомобілів на покупців.

Так, в ході проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що з метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 підшукав благодійну організацію "МБФ "НЕ БУДЬ БАЙДУЖИМ 2022" керівником якої є ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , стосовно якого розглядається кримінальне провадження № 0000137 від 08.04.2014 р. за обвинуваченням у вчинені злочинів передбачених ч. 5 ст. 191 , ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, яке перебуває у Богунському районному судді м. Житомир.

Ввезені автомобілі доставляються не до місця знаходження "МБФ "НЕ БУДЬ БАЙДУЖИМ 2022", а в АДРЕСА_1 в гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_7 . Після чого, розмістивши оголошення через інтернет сайт «Авторіа» про продаж отриманих автомобілів підшуковує покупців. В подальшому повідомляючи покупцям відомості про можливе безкоштовне розмитнення вказаних автомобілів після завершення воєнного стану реалізовує їм такі авто за готівку. Потенційним покупцям автомобілів МБФ «НЕ БУДЬ БАЙДУЖИМ 2022» її керівник висилає через «Нову пошту» документи, зокрема акт прийому-передачі транспортних засобів у 2-х екземплярах у яких зазначається, що покупець безкоштовно отримав придбаний транспортний засіб один з яких відсилається до благодійної організації для прикриття злочинної діяльності.

Так, 31.05.2024 року на прилеглій території до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_7 ) поблизу проїздної частини проведено огляд місця події, виявлено та вилучено речі вказані у клопотанні.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує на необхідність арешту вищевказаного майна, так, як у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні судових експертиз, предметом дослідження яких можуть бути вилучені речі та предмети.

В судовому засіданні слідчий повністю підтримав клопотання, просив його задоволити, накласти арешт на вищевказане вилучене в ході обшуку майно з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Судом встановлено, що у рамках кримінального провадження №0000037 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

31.05.2024 року на прилеглій території до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_7 ) поблизу проїздної частини проведено огляд місця події, виявлено та вилучено речі вказані у клопотанні.

26.06.2024 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 на вказані речі накладено арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майнаяк видупокарання абозаходу кримінально-правовогохарактеру щодоюридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого закономУкраїни про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 5 )розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.1ст.173 КПК України, слідча суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, а також що слідчий раніше звертався з аналогічним клопотанням про накладенням арешту та при його розгляді не навів достатніх обґрунтувань щодо необхідності арешту майна та яке значення воно має для кримінального провадження, слідча суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-173, 303, 309 КПК України. слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000037 від 08.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про арешт майна виявленого та вилученого за місцем проживання ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА