Справа №522/2129/24
Провадження №1-кс/522/1016/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ВКПФ «Вячеслава» ОСОБА_4 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Директор ВКПФ «Вячеслава» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 117 Кафе-бар загальною площею 79,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером :02:007:0183, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ФОП ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання заявник посилається на наступне.

В провадженні слідчого судді перебуває скарга на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР від 14.02.2024 за фактом шахрайства та підробки документів ОСОБА_5 , який шляхом обману, підробив документи та заволодів вищезазначеним майном на суму приблизно 30 млн. грн.

Заявник зазначає, що всупереч низки судових рішень за результатами розгляду цивільних, господарських та адміністративних справ, якими ФОП ОСОБА_5 було зобов`язано знести (демонтувати) кафе-бар, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив його перереєстрацію.

Крім того, заявник звертає увагу, що судами було ретельно з`ясовано право власності вищезазначених об`єктів нерухомого майна та жодного сумніву щодо того, що вони фактично належать ВКПФ «Вячеслава» не виникало.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши клопотання, заслухавши представника заявника, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, аналізуючи вищенаведені норми кримінально-процесуального законодавства, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Отже, арешт майна може бути застосований виключно в рамках кримінального провадження.

Як вбачається з клопотання заявника, на теперішній час відомості за заявою директора ВКПФ «Вячеслава» до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання директора ВКПФ «Вячеслава» ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

22.02.2024