ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 215/1767/17

провадження № 51-4977км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 травня 2023 року у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595, № 0000600, № 0001101, № 0000644, № 0001035, № 0001096, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодіївки П`ятихатського району Дніпропетровської області, без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останнього разу 07 грудня 2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільненого 27 січня 2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_7 засуджено до покарання за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України, вчинених до попереднього вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначено покарання шляхом часткового складання покарання, визначеного відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України, з покаранням, призначеним за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визначено покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України остаточно визначено покарання шляхом часткового складання покарання, визначеного ч. 1 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з невідбутою частиною покарання, визначеною згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, що складає після повного відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року теж 2 роки 3 місяці позбавлення волі та ухвалено вважати засудженим до позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком районного суду ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України, за обставин, викладених у вироку.

21 березня 2017 року та 19 жовтня 2020 року ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно.

22 березня 2017 року ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

20 червня 2017 року ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, а саме: незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від п`ятдесяти і більше рослин.

20 травня і 12 грудня 2020 року ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднане з проникненням у житло.

22 квітня 2017 року, 17 жовтня і 27 листопада 2020 року ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

За ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 травня 2023 року вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 змінено в частині призначеного покарання.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, вчинених до попереднього вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, шляхом часткового складання покарань постановлено призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, визначених відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, з покаранням, призначеним за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, вчинених після постановленого вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, та покарання, призначеного за ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

В решті вирок суду залишено без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить змінити рішення апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність:

Виключити з ухвали рішення про призначення покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених до попереднього вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07грудня 2017 року, та призначення покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70

КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

згідно з ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У строк покарання зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

за ч. 2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців. В іншій частині судові рішення залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 частково.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості ОСОБА_7 та юридичної кваліфікації дій, виду та розміру призначеного покарання йому за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України у касаційній скарзі прокурор не оскаржує, а доводи щодо неправильного застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів Верховного Суду вважає слушними.

У п. 2 ч. 1 і ч. 2 ст. 438 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України).

Як убачається з матеріалів провадження, змінюючи вирок стосовно ОСОБА_7 у частині призначеного покарання за апеляційною скаргою прокурора, Дніпровського апеляційний суд ухвалою від 18 травня 2023 року ухвалив вважати ОСОБА_7 засудженим за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, вчинених до попереднього вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року шляхом часткового складання покарань ухвалено призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, визначених відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, з покаранням, призначеним вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, вчинених після постановленого вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2017 року та покарання, призначеного за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

Колегія суддів Верховного Суду частково погоджується з доводами прокурора змінити рішення апеляційного суду та зазначає таке.

Приписами ч. 4 ст. 70 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу (ч. 3 ст. 32 КК України).

За правилами ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК України, за жоден з яких її не було засуджено.

У випадках сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України (ч. 2 ст. 33 цього Кодексу), а покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, із подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст. 70 КК України, які урегульовують порядок призначення покарання при сукупності кримінальних правопорушень.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що в резолютивній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч. 1 ст. 32 КК України повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.

Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію. Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20) зробила висновок, відповідно до якого «якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією…»

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначеного у постанові від 22 січня 2024 року (справа № 236/4167/20; провадження № 51- 565кмо23) «Якщо після постановлення вироків буде встановлено, що засуджений винен в кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до постановлення першого вироку, а інша - між першим і другим вироками, то призначення покарання має складатися з наступних етапів:

призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

призначення покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією;

призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України; …

при призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.»

У цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції визнано встановленим, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України (22.03.2017), ч. 2 ст. 310 КК України (20.06.2017), до ухвалення вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року. Злочини за ч. 3 ст. 185 КК України (20.05.2020, 12.12.2020) ОСОБА_7 вчинив після постановлення та відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України (21.03.2017, 19.10.2020), ч. 2 ст. 185 КК України (22.04.2017, 17.10.2020, 27.11.2020) ОСОБА_7 скоїв як до, так і після ухвалення вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року.

Тобто кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 21.03.2017, 19.10.2020, 22.04.2017, 17.10.2020, 27.11.2020, містять кваліфікуючу ознаку «повторність», тому кожне із злочинних діянь відповідає складу злочину, передбаченому відповідно ч. 2 ст.190 та ч. 2 ст. 185 КК України, а остаточно кваліфікується у сукупності з іншими крадіжками та шахрайствами, які були вчинені після ухвалення попереднього вироку, оскільки в діях останнього має місце «розірвана» повторність кримінальних правопорушень, які у доктрині кримінального права отримали назву тотожних.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України за окремі епізоди як до, так і після ухвалення вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року та застосування положень частин 1, 4 ст. 70 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин у цьому кримінальному провадженні алгоритм призначення покарання ОСОБА_7 повинен бути наступним:

1)призначити покарання за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України;

2)визначити покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України;

3) визначити покаранняна підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року, більш суворим, із зарахуванням у строк покарання, повністю відбутого за попереднім вироком;

4) призначити покарання за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України;

5) визначити покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

6) у решті ухвалу залишити без зміни.

Таким чином, суд апеляційної інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме частин 1, 4 ст. 70 КК України, що тягне за собою зміну судових рішень на підставі п. 4 ст. 436, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, оскільки це не погіршує становища засудженого.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 травня 2023 рокущодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року, більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У строк покарання зарахувати покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, відбуте повністю за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року;

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

У решті ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3