Справа № 278/3237/22
В И Р О К

Іменем України

19 березня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої у АДРЕСА_2 , судимої:

27.10.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК,

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2022 року близько 14 години ОСОБА_4 проходила поблизу буд. АДРЕСА_3 , де у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна із приміщення будинку.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, в період дії запровадженого в Україні воєнного стану, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин через відчинену хвіртку металевої брами проникла до території домоволодіння, після чого через незачинені вхідні двері проникла до приміщення зазначеного будинку, звідки таємно викрала настільну електричну плиту торгівельної марки «A-plus», моделі «2101», вартістю 344 грн. 87 коп., інші господарські речі та продукти харчування, які належать ОСОБА_6 (матеріальної цінності для потерпілої не становлять), після чого помістила їх до пакетів, які тримала у руках. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прослідувала до приміщення спальної кімнати, де з поверхні табурету таємно викрала мобільний телефон марки «NOMI», моделі «i144m», вартістю 239 гривень 70 копійок, який належить ОСОБА_6 та сховала під своєю спідньою білизною.

З метою доведення свого умислу до кінця ОСОБА_4 , утримуючи викрадені речі при собі, почала виходити з приміщення зазначеного будинку, намагаючись в такий спосіб залишити місце вчинення кримінального правопорушення. В цей час неправомірні дії ОСОБА_4 були помічені господаркою домоволодіння ОСОБА_7 , яка шляхом висунення вимоги зупинитись та повернути викрадені речі намагалася перешкодити довести вчинення до кінця.

Ігноруючи вказану вимогу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її злочинні дії викриті, утримуючи викрадене майно при собі, почала втікати, намагаючись в такий спосіб залишити місце вчинення кримінального правопорушення. Однак, свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена ОСОБА_6 , у зв`язку з чим залишила викрадені нею речі не маючи можливості розпорядитись ними.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнала повністю, підтвердила вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченої.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до житла, вчинений в умовах воєнного стану.

У вказаному діянні обвинуваченої вбачається ознака повторності, оскільки вона вчинила діяння, передбачене ч. 4 ст. 186 КК, вчинивши перед цим 3.06.2022, як вбачається з вироку Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2022, крадіжку чого майна (ч. 4 ст. 185 КК), що відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК є підставою для інкримінування ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки повторності. Однак оскільки обвинуваченій ця кваліфікуюча ознака інкримінована не була, суд відповідно до ст. 337 КПК не може вийти за межі висунутого обвинувачення, а тому не інкримінує її обвинуваченій.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК, є незакінченим замахом на тяжкий корисливий злочин, обвинувачена вчинила один епізод такого діяння, внаслідок якого майно потерпілій повернуто повністю.

Обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення вказаного діяння судима не була, непрацююча, незаміжня, за місцем проживання характеризується негативно, вину у вчиненому визнала повністю.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, не вбачається. Обставиною, що обтяжує їй покарання, суд, враховуючи вищенаведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення злочину особою повторно, оскільки ця ознака не була врахована при кваліфікації діяння обвинуваченої.

З урахуванням наведеного, безальтернативного характеру санкції ч. 4 ст. 186 КК щодо виду покарання, суд призначає обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положення ч. 3 ст. 68 КК щодо максимального строку покарання за замах на кримінальне правопорушення. Разом із цим суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69 або 75 КК щодо призначення більш м`якого покарання або звільнення від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на відсутність пом`якшуючих покарання обставин та строк призначеного покарання.

Крім того, оскільки обвинувачена вчинила вищевказане діяння до постановлення попереднього вироку, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК вважає за доцільне визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд не зараховує в цей строк повністю або частково відбуте покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачена не відбувала призначене ним покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а самі речові докази підлягають залишенню в розпорядженні потерпілої.

Приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає за необхідне залишити в силі обраний раніше стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що існує ризик переховування обвинуваченої від відбування покарання, а більш м`який запобіжний захід не зможе відвернути цей ризик.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2022, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк попереднього ув`язнення обвинуваченої, починаючи з дня її взяття під варту 24.01.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.10.2022 на мобільний телефон марки «NOMI», моделі «i144m», електричну плиту торгівельної марки «A-plus», моделі «2101», скасувати, а вказані речові докази залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а також направити потерпілій не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник має право отримати копію вироку в судді.

Суддя ОСОБА_1