Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6078/23
Провадження №: 1-кп/332/141/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758 від 20.09.2023, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.19.01.2023 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2.07.08.2023 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2023, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання, призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в Україні продовжено Указами Президента України та який діє на теперішній час.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення кримінального правопорушення, поєднаного із викраденням чужого майна, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 08 вересня 2023 року, близько 14 години 13 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно з Указом Президента України введено воєнний стан, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТМ «Аврора» (ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА»), що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.Тенісна, буд.13, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку вказаного магазину, таємно викрав майно яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме:

- карту пам`яті «T&G microSDHC UHS-І», об`ємом 64 Гб (код товару 79532), у кількості 1 (однієї) одиниці, вартістю 190 гривень 83 копійки;

- накопичувач твердот.мет. USB «T&G Vega 121 чор.», об`ємом 128 ГБ (код товару 86112), у кількості 1 (однієї) одиниці, вартістю 207 гривень 50 копійок.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , витягнув товари з пакувальних коробок, сховав викрадене майно у кишеню брюк, пройшов повз касову зону та залишив приміщення магазину ТМ «Аврора» (ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА»), що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул.Тенісна, буд.13.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим товаром на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» матеріальну шкоду у загальному розмірі 398 гривень 33 копійки.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся, пояснивши про обставини вчиненого згідно з обвинувальним актом, а саме, що на початку вересня 2023 року, у денний час, він зайшов до магазину ТМ «Аврора», звідки викрав дві флешки, які в подальшому продав, гроші витратив на особисті потреби. З висновками товарознавчої експертизи щодо вартості викраденого майна згоден. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо не карати, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Представник потерпілого ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутності, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, разом з цим з 2020 року неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 18.04.2013, із встановленням діагнозу.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, що суд відносить до обставини, які пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України.

Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи, що вищезазначене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив через місяць після постановлення вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07.08.2023, яким його було засуджено за ч.1 ст.309, ч.1.ст.317, ст.ст.70,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, отже належних висновків для себе не зробив та виявляє стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім цього суд вважає за необхідне до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до ухвалення вироку.

Разом з цим, не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, з поміж іншого, треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Отже, оскільки при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відбута частина покарання за попереднім вироком в строк відбування покарання не зараховується.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до протоколу затримання особи від 04.10.2023, ОСОБА_4 04 жовтня 2023 року затриманий на виконання вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року; на даний час ОСОБА_4 утримується в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)».

В межах даного кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 08.09.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто після ухвалення вироку від 07.08.2023 року, тому при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України.

Однак з матеріалів провадження вбачається, що обвинуваченому запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Також судом встановлено, що на виконання вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року ОСОБА_4 був затриманий 04.10.2023 року.

Таким чином, з 04.10.2023 року до дня ухвалення даного вироку, тобто по 21.02.2024 року ОСОБА_4 відбував покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року.

Отже, строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати на підставі ч.4 ст.374 КПК України з 21.02.2024 року, тобто з дня проголошення вироку у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів на користь держави у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 лютого 2024 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування DVD-R об`ємом пам`яті 4,7 Gb, який зберігається в матеріалах кримінального провадження за № 0000758 від 20.09.2023,- залишити в матеріалах зазначеного кримінального провадження;

-накопичувач USB TG Vega, чорного кольору, об`ємом 128 Гб та карту пам`яті TG microSD НС ХС, об`ємом 64 Гб, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (кримінальне провадження № 0000758),- повернути представнику потерпілого ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1