УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Київ

справа № 741/1194/23

провадження № 51-1750ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року в кримінальному провадженні № 0000216 з доданою до неї заявою,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року, залишеним без зміни ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого

2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1

ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді на строк

5 років.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2024 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року щодо нього у порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки з касаційної скарги, копій судових рішень та інших документів вбачалося, що підстав для задоволення скарги не було.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_4 надіслав до суду заяву та касаційну скаргу, яка вже була предметом розгляду Верховного Суду, та розглянувши яку Суд постановив ухвалу від 04 квітня 2024 року. У заяві засуджений просить ще раз переглянути судові рішення щодо нього за доводами, викладеними в його касаційній скарзі з додатками.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та доданій заяві, копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК в чинному законодавстві

не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції

за касаційною скаргою цієї особи.

Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї

з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Як убачається із матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2024 року за касаційною скаргою засудженого

ОСОБА_4 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року щодо нього прийнято вмотивоване рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставах, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК. Тобто, вказані судові рішення вже були предметом касаційного оскарження.

Відтак засуджений використав своє право на касаційне оскарження судових рішень,

у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3