Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/309/24
Провадження № 1-кп/490/582/2024
У Х В А Л А

19 січня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

його захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

його захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_11

його захисника - ОСОБА_12

захисника обвинуваченого

ОСОБА_13 - ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000221 за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вологда РФ, є грузином, громадянином Грузії, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, має право користування житловими приміщеннями за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_20 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Миколаєві, є азербайджанцем, громадянином України, наразі перебуває у місцях попереднього ув`язнення

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

ОСОБА_21 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Баштанка Миколаївської області, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_22 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2024 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло кримінальне провадження про обвинувачення

- ОСОБА_15 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_16 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_17 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_18 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_19 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_20 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_21 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1, частиною 1 статті 255-2 Кримінального Кодексу України,

- ОСОБА_22 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 28 - частиною 1 статті 255-2; частиною 2 статті 255-1 та частиною 4 статті 189 Кримінального Кодексу України

Після вивчення змісту обвинувального акту, доданих до його матеріалів, вислуховування прокурора та обвинуваченого суд дійшов такого.

А. Стосовно застосування запобіжних заходів.

І......Під час підготовчого провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

1. Під час розгляду цього клопотання судом сторони висловили такі позиції.

1.1. Прокурор в обґрунтування заявленого клопотання послався про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

1.2. Обвинувачений під час підготовчого провадження проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Посилався про те, що висунута йому підозра є надуманою, а вказані прокурором ризики є відсутніми.

Спираючись про таке, просив обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник у суді позицію свого підзахисного підтримав.

2. Під час розгляду цього клопотання судом встановлено таке.

2.1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину у період з 23 грудня 2021 року до 03 вересня 2022 року під час перебування у Державній Установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

2.2. Протягом цього періоду ОСОБА_6 перебував у вказані установі в зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000428 про його обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України.

(а) Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 вересня 2022 року в межах вказаного кримінального провадження був визначений розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти. Та в зв`язку із внесенням ОСОБА_6 Визначеної судом суми застави 12 вересня 2022 року з-під варти ОСОБА_6 був звільненим та на нього була покладена низка обов`язків.

(б) Протягом періоду з 12 вересня 2022 року по 09 листопада 2022 року до ОСОБА_6 Застосовувався запобіжний захід у вигляді застави. При цьому протягом цього періоду свої процесуальні обов`язки він виконував та нових злочинів не вчиняв.

(в) Кримінальне провадження № 0000428 наразі судом не розглянуте.

2.3. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2022 року в межах кримінального провадження № 0000221, яке наразі розглядається, відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчим суддею був визначений розмір застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 05 січня 2024 року.

Під час застосування цього запобіжного заходу слідчі судді виходили з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, перебуваючи на волі, може ухилитись від слідства та суду та вчинити нові злочини.

3.Під час вирішення заявленого клопотання суд виходе з таких приписів діючого законодавства.

3.1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

3.2. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

1.особисте зобов`язання;

2.особиста порука;

3.застава;

4.домашній арешт;

5.тримання під вартою.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При цьому відповідно до частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинув аченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

3.3. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

3.4. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

3.5. Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України

... суд ... зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

3.6. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

(а) Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

(б) У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

(в) Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

(г) Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

4. З огляду на процитовані приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

Оскільки по справі лише розпочате підготовче провадження, обґрунтованість версії про вчинення ОСОБА_6 злочину, , що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Ухвалами слідчих суддів встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

2. Ухвалами слідчих суддів встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що на теперішній час ОСОБА_6 . Обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, а також в межах інших кримінальних проваджень ще двох злочинів, вчинених до 23 грудня 2021 року.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Наведені вище обставини, а саме сукупність тих обставин, що в цьому випадку є наявними обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину та низка ризиків, на запобігання яким може бути застосований запобіжний захід дозволяють в межах цього кримінального провадження застосувати відносно ОСОБА_6 . Запобіжний захід з числа передбачених законом.

2. Разом із тим, обставини застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 , а саме та обставина, що після вчинення усіх злочинів, у вчиненні яких наразі він підозрюється, відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді застави, який /запобіжний захід/ належним чином забезпечував процесуальну поведінку обвинуваченого та невчинення ним нових злочинів доводить, що його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою без тримання його під вартою.

Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 176 Кримінального Кодексу України таке виключає застосування до ОСОБА_6 Запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3. Вирішуючи питання про те, який з інших запобіжних заходів має бути обраним відносно обвинуваченого, суд враховує наступне.

3.1. В межах кримінального провадження № 0000428 відносно ОСОБА_6 Був обраний запобіжний захід у вигляді застави.

3.2. В межах цього кримінального провадження йому фактично висунуте додаткове обвинувачення, при цьому у вчиненні більш тяжкого кримінального правопорушення.

Таке природно тягне застосування до нього більш суворого запобіжного заходу, яким є домашній арешт.

3.3. При цьому суд враховує, що домашній арешт, як доводять процитовані вище настанови судової практики, є запобіжним заходом, який є найбільш наближеним до тримання під вартою та відрізняється від останнього не за своєю суттю, але лише за умовами утримання обвинуваченого.

Таке доводить, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Стосовно умов тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

1. Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд вважає, що йому слід заборонити залишати житло цілодобово.

2. З огляду на таке та враховуючи обставини виконання цього запобіжного заходу, суд вважає, що житло, де обвинувачений має перебувати під домашнім арештом, має бути розташованим у місті Миколаєві.

З огляду на таке суд вважає, що місцем перебування обвинуваченого під домашнім арештом слід визначити належну тому квартиру

АДРЕСА_4 . Окрім того, на обвинуваченого слід покласти додаткові обов`яжи, спрямовані на належний контроль за його поведінкою та забезпечення можливості його повідомлення про час та місце судового розгляду.

Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід слід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, задовольнивши клопотання прокурора частково, а клопотання захисту у повному обсязі.

ІІ......Під час підготовчого провадження прокурор заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Під час розгляду цього клопотання судом сторони висловили такі позиції.

1.1. Прокурор в обґрунтування заявленого клопотання послався про те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

1.2. Обвинувачений під час підготовчого провадження проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Посилався про те, що висунута йому підозра є надуманою, а вказані прокурором ризики є відсутніми.

Спираючись про таке, просив обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник у суді позицію свого підзахисного підтримав.

2. Під час розгляду цього клопотання судом встановлено таке.

2.1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину у період до 03 вересня 2022 року під час перебування у Державній Установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

2.2. Протягом цього періоду ОСОБА_10 перебував у вказані установі на виконання вироку суду, яким був засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального Кодексу України.

Наразі ОСОБА_10 з місць позбавлення волі звільнений по відбуттю строку покарання.

3.Під час вирішення заявленого клопотання суд виходе з наведених вище приписів діючого законодавства та настанов судової практики.

4. З огляду на процитовані приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

Оскільки по справі лише розпочате підготовче провадження, обґрунтованість версії про вчинення ОСОБА_10 злочину, , що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. У своєму клопотанні прокурор посилається про наявність ризику того, що ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

2. У своєму клопотанні прокурор також посилається про те, що, хвалами слідчих суддів встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

2.1. Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, зміст яких полягає у підтриманні та розповсюдженні "злодійських традицій".

2.2. Разом з цим, на теперішній час ОСОБА_10 повністю відбув призначене йому судом покарання, яке, з визначення, є необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, цей ризик є як не повністю відсутнім, то вираженим лише вкрай незначною мірою.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Наведені вище обставини, а саме сукупність тих обставин, що в цьому випадку є наявними обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 злочину та низка ризиків, на запобігання яким може бути застосований запобіжний захід дозволяють в межах цього кримінального провадження застосувати відносно того запобіжний захід з числа передбачених законом.

2. Разом із тим, на теперішній час матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів того, що його належна процесуальна поведінка не може бути забезпеченою шляхом застосування до нього запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

2.1. Так, як доведено вище, ступінь актуальності ризику вчинення ОСОБА_10 нових злочинів є незначною, отже застосування до нього виключного запобіжного заходу не виправдовує.

2.2. Що ж стосується самого по собі ризику його переховування від суду, то доказів неможливості його /ризику/ нейтралізації шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 176 Кримінального Кодексу України таке виключає застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3. Вирішуючи питання про те, який з інших запобіжних заходів має бути обраним відносно обвинуваченого, суд враховує характер ризиків, на запобігання яких має бути спрямований запобіжний захід.

З огляду на таке суд вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпеченою шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому на ОСОБА_10 слід покласти обов`яжи, спрямовані на належний контроль за його поведінкою та забезпечення можливості його повідомлення про час та місце судового розгляду.

Отже, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Б. Стосовно подальшого руху справи.

1. У підготовчому судовому засіданні 19 січня 2024 року забезпечити участь обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_13 та ОСОБА_24 не видалось за можливе через відсутність технічної можливості для зв`язку із місцем їх перебування Державною установою "Казанківська виправна колонія (ВК-93)".

2. Відповідно до приписів частини 1 статті 323 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин у підготовчому судовому засіданні слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до "13" лютого 2024 року до 12:00 години.

2.Клопотання прокурора та захисту про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід - змінити з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Визначити місцем перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом на виконання цієї ухвали квартиру АДРЕСА_5 .

Покласти на ОСОБА_6 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-не залишати квартиру АДРЕСА_5 , за винятком випадків звернення за медичною допомогою та явки до суду;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити - до 19 березня 2024 року.

3.Клопотання прокурора та захисту про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_25 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_25 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_25 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засоби зв`язку;

-не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду;

-утримуватись від спілкування у будь-якій спосіб за допомогою будь-яких засобів особисто або через третіх осіб з особами, вказаними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, як свідки;

Строк дії ухвали встановити - до 19 березня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_26 =