КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1922/24
Провадження № 1-кп/552/721/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0000081 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10.01.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, 75 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

28 листопада 2023 року у період часу з 19 години до 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на землі в стані алкогольного сп`яніння, викрав належний останньому мобільний телефон марки «HUAWEI Р40 LITE» в корпусі чорного кольору, об`ємом пам`яті 6/128 GB (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), вартістю 4166,67 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю та розповів, що проходячи ввечері 28.11.2023 року по АДРЕСА_3 побачив чоловіка, який спав на землі, перебуваючи у нетверезому стані. Тоді він витяг у потерпілого з кишені мобільний телефон і пішов. Тог ж дня викрадений телефон він продав своєму знайомому. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду кримінального правопорушення, до суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання винного є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання не виявлено.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи, те що ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, завдана шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викладеного майна, суд приходить до висновку про можливість призначення йому мінімального покарання передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення.

В той же час, хоча ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, суд з врахуванням того, що він будучи раніше неодноразову судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання. При цьому, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 квітня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування його під домашнім арештом з 06.02.2024 по 05.04.2024 із розрахунку, що три дні домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення експертизи в розмірі 2271,84 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HUAWEI Р40 LITE» повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1