ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4137/24 Номер провадження 11-сс/814/340/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2023 року за №0000498, задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 червня 2024 року підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, має: дружину та неповнолітню дитину, місце проживання, незадовільний стан здоров`я, добровільно вступив на військову службу, визнає винуватість і щиро розкаюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КПК України, сприяє органу досудового розслідування у проведенні слідства, не перешкоджав кримінальному провадженню та буде дотримуватись належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2023 року за №0000498 (а.п.8).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, обіймаючи посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини у званні старшого солдата, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та ухилення від неї, 19 жовтня 2023 року самовільно залишив військову частину та незаконно перебував поза її межами до його затримання 23 квітня 2024 року, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

23 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану (а.п.52-57).

23 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-58).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчим суддею вказано, що зазначені у клопотанні обставини мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 у силу ст.89 КК України не судимий, між тим, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, громадського порядку та моральності (а.п.28-29), за місцем несення служби зарекомендував себе невідповідальним і недисциплінованим військовослужбовцем, який на низькому рівні підтримує статутний порядок у підрозділі, потребує додаткового контролю з боку командування (а.п.17), на цьому етапі провадження визнає винуватість та розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні (а.п.43-45), одружений (а.п.51), має на утриманні малолітню дитину (а.п.51).

Усупереч доводам апелянта, даних (медичних висновків) про неможливість перебування підозрюваного під вартою матеріали справи не містять і стороною захисту під час провадження в суді апеляційної інстанції не надано. Водночас слід зазначити, що відповідно до ст.49 Конституції України ОСОБА_8 не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи, в якій він утримується.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, пов`язаного із самовільним залишенням військової частини без поважних причин із метою ухилитись від військової служби і незаконним перебуванням поза її межами тривалий час (протягом більше 6 місяців) без вжиття жодних заходів для повернення в неї, що в умовах воєнного стану має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких і невідворотних наслідків невизначеному колу осіб, зниженням рівня бойової готовності військової частини, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , що також убачається з положень ч.8 ст.176 КПК України, в силу яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя, в ході прийняття рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, про що просить сторона захисту.

Колегія суддів ураховує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 добровільно мобілізувався, однак ці дані з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання, в тому числі з урахуванням імперативних приписів ч.8 ст.176 КПК України, за якими ОСОБА_8 може бути застосовано виключно зазначений запобіжний захід.

Абзацом 3 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ураховуючи встановлений ряд ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованого ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, які, зокрема, свідчать про ігнорування ним покладених на нього обов`язків, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, то невизначення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали розміру застави підозрюваному, як наслідок, є правильним.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4