Справа № 570/556/24
номер провадження 1-кп/570/222/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого лікарем стоматологом-хірургом у ФОП ОСОБА_7 , неодруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2023 року, близько 22 год. 42 хв., у темну пору доби, на 343 км + 700 м автодороги Київ-Чоп, що поблизу с. Велика Омеляна, Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вказаною автодорогою, зі сторони м. Рівне у напрямку м. Дубно Рівненської області, із включеним ближнім світлом фар та швидкістю приблизно 100 км/год, у пункту 12.3 «Правил дорожнього руху», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, неправильно її оцінив, з моменту виникнення перешкоди для руху, яку він міг об`єктивно виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на задню частину напівпричепа марки «Schmitz SOI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до вантажного автомобіля марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що вимушено зупинився через пошкодження лівого переднього колеса вантажного автомобіля і стояв у попутному напрямку частково на правій смузі руху та правому узбіччі у напрямку м. Дубно, з включеними габаритними ліхтарями, аварійною сигналізацією та яким до зупинки керував ОСОБА_8 , хоча мав технічну можливість уникнути скоєння дорожньо-транспортної пригоди шляхом своєчасного застосування гальмування.

Такими діями ОСОБА_6 порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до якого у разі виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

У результаті ДТП пасажир автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких померла під час транспортування до медичного закладу, а вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Пояснив, що в день події разом із ОСОБА_9 (із якою разом проживали в цивільному шлюбі більше трьох років) виїхали з м. Житомир в в. Дубно. На ділянці автодороги за м. Рівне (напрямки руху розділені відбійником та мають по дві смуги руху) він відволікся від керування, проявив неуважність та невчасно виявив перед собою перешкоду, а саме вантажний автомобіль, який стояв на правій обочині. При цьому вказаний вантажний автомобіль був розміщений максимально впритул до відбійника з правої сторони та частково на правій смузі руху автодороги. Перед цим він ( ОСОБА_6 ) рухався в правій смузі руху та будь-яких обставин, за яких він об`єктивно міг бути позбавлений можливості виявити на автодорозі перед ним вказаний інший вантажний автомобіль - не було. Побачив, вказаний вантажний автомобіль (із включеними габаритами та аврійною сигналізацією) на невеликій відстані перед собою та по центру своєї машини. Намагався гальмувати на зміщатись вправо, однак уникнути зіткнення йому не вдалося. При цьому, ліва смуга для руху була вільною, інші автомобілі по ній не їхали. Контактування відбулося передньою правою частиною його автомобіля із лівою задньою частино вантажного автомобіля. Внаслідок ДТП загинула пасажир його автомобіля ОСОБА_9 (яку обвинувачений називав своєю дружиною). Він намагався надавати медичну допомогу та викликав 103, однак врятувати життя ОСОБА_9 не вдалося. Вказана аврія для нього особисто є тяжкою трагедією, через втрату близької йому людини, він важко переживає те, що сталося. Звертався із вибаченням до потерпілого (батька ОСОБА_9 ). У вчиненому щиро розкаявся. Також повідомив про намір втсупу на військову службу до ЗСУ. Щодо покарання покладався на розсуд суду, вказуючи що сприйматиме таке, як необхідне для спокути ним вини за вчинене.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив щодо очевидцем події він не був. Про ДТП та загибель його дочки ОСОБА_9 йому по телефону повідомив ОСОБА_6 Пояснив також, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 жили разом та мали намір одружитися. Зазначив, що ОСОБА_6 звертався до нього із вибаченнями, які ним прийняті, пртензій до обвинуваченого не має. Просив не позбавляти обвинуваченого волі реально та суворо не карати.

Також судом досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

З висновку судово-медичної експертизи трупа № 818 від 25.01.2024 р. (а.с. к.п. 77-83), встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неї були виявлені такі тілесні ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток основи черепа, крововиливів в речовину та під оболонки головного мозку, саден обличчя, крововиливів в м`які тканини голови, синців на повіках обох очей;

- ділянка осаднення на правій передньо-боковій поверхні шиї; садно по передньо- зовнішній поверхні правого плечового суглобу; садно по зовнішній поверхні середньої третини правого передпліччя.

Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілої, що підтверджується станом зовнішніх ушкоджень на час проведення розтину трупа (підсохла запала рожево-червона поверхня саден, синюшно-фіолетове забарвлення синців, відсутність ознак консолідації (зрощення) в краях переломів кісток черепа тощо), характером внутрішньо-черепних крововиливів, наявністю та темно-червоним забарвленням крововиливів навколо ушкоджень.

Види ушкоджень (садна, синці, крововиливи, перелом тощо) свідчать про спричинення їх значною за силою дією тупих предметів (поверхонь). Множинність, масивність та різноманітний характер ушкоджень, їх переважне розташування на одній із поверхонь тіла (передній справа), наявність ознак різкого загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (в корені легень, ворота селезінки, нирок, зв`язки печінки тощо), в сукупності, свідчать про те, то в даному випадку мала місце транспортна травма і, загалом, такі ушкодження цілком могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди 18.12.2023 р. за вказаних у наданій постанові обставин, а саме - зіткненні легкового автомобіля (в якому ОСОБА_9 перебувала в якості пасажира) з перешкодою (стоячим напівпричепом вантажного автомобіля) з наступним її травмуванням до частин салону автомобіля внаслідок інерційного зміщення тіла.?

Отримані ОСОБА_9 внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, в даному випадку, розглядаються в єдиному механізмі виникнення, були небезпечними для життя в момент спричинення і, за цією ознакою, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Судово-медичних даних, які б достовірно вказували на фіксацію тіла ОСОБА_9 . ременем безпеки автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди - в ході проведення експертизи не отримано.

Смерть ОСОБА_9 настала від отриманої відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа, крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, що підтверджується виявленням в ході проведення розтину трупа зазначених вище чисельних масивних травматичних змін в ділянці голови.

Таким чином, між отриманою ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 18.12.2023 р. масивною травмою голови і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи від № СЕ-19/118-24/1035-ІТ від 29.01.2024 року щодо дослідження обставин та механізму ДТП (а.с. к.п. 112-118) вбачається, що в дорожньо-транспортній ситуації, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля Renault Magnum (номерний знак НОМЕР_3 ), з напівпричепом Schmitz SOI (номерний знак НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 15.1, п. 15.2, п. 15.14, п. 19.4, п. 9.9 а) та п. 9.10 б) Правил дорожнього руху України, тобто здійснити вимушену зупинку автомобіля якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху, увімкнути аварійну світлову сигналізацію, виставити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху та вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб.

В дорожньо-транспортній ситуації, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen Passat (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.2, п. 12.6 ґ) та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто рухатися не перевищуючи допустимої швидкості, а з момен' виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити - негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen Passat (номерний знак НОМЕР_1 ), мав технічну можливість уникнути наїзду на нерухомий напівпричеп Schmitz SOI (номерний знак НОМЕР_2 ), шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування у заданий момент об`єктивного виявлення вказаного напівпричепа в даній дорожній обстановці.

В дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, в діях водія автомобіля Renault Magnum (номерний знак НОМЕР_3 ), з напівпричепом Schmitz SOI (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_8 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди, не вбачається.

В дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, дії водія автомобіля Volkswagen Passat (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, та згідно ч. 3 ст. 349 КПК України.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризуються позитивно.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено (із висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 19.12.2023 р. на а.с. к.п. 45, проведеного в КП "Рівненський центр психічного здоров`я населення" 19.12.2023 р. о 02 год. 59 хв. у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено).

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, настання наслідків, у вигдляді смерті потерпілої, данні про особу винного, який характеризується позитивно, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, має вищу освіту постійну роботу за фахом, раніше не судимий, та не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, наявність права керування транспортиними засобами (посвідчення водія а.с. к.п. 41), враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відшкодування заподіяної шкоди, вибачення перед потерпілим, відсутність претензій у потерпілого та із урахуванням його позиції, доводів захисника, аргументів прокурора, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 необхіднообрати покарання у виді позбавлення волі та в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, із позбавлення права керувати транспортними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України.

Додаткове покарання має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який його засуджено, відноситься до категорії тяжких, але неумисних злочинів, підсудний позитивно характеризуються, має міцні соціальні зв`язки, родину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо його поведінки протягом з моменту вчиненого, що не заперечується прокурором. Крім того, у даному випадку враховується здійснення обвинуваченим добровільних внесків у благодійні та волонтерські фонди для потреб ЗСУ в 2022 році в загальній сумі 19 тис. грн. та в 2024 р. в загальній сумі 58 тис. грн., а також заявлене обвинуваченим про його намір проходити військову службу в ЗСУ.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_6 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 9 тис. 087 грн. 36 коп.

Скасувати арешт транспортних засобів, а саме: автомобіля «Volkswagen Passat», реєстр.номер НОМЕР_1 та автомобіля Renault Magnum реєстр. номер НОМЕР_3 , з напівпричепом Schmitz SOI реєстр. номер НОМЕР_2 накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20.12.2023р. у справі № 569/24676/23 (а.с. к.п. 133, 135).

Речові докази: 1) автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 ; 2) автомобіль Renault Magnum реєстр. номер НОМЕР_3 , з напівпричепом Schmitz SOI реєстр. номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_10 прож. за адресою: АДРЕСА_2 ).

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1