Провадження № 1-кп/638/899/24
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, яка малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, з неповною вищою освітою, має хронічні захворювання, на утриманні має бабусю та діда, розлучена, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України;

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0001614 від 06.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22 лютого 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , в якому прокурор просив продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 діб.

Прокурор клопотання обґрунтовує тим, що по справі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

1) відповідно до п. 1, ч.1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки вчинила тяжке злочини, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду, оскільки офіційного місця роботи та соціальних зв`язків не має.

2) згідно з п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України- може впливати на свідків, шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків змінити показання;

3) п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України - може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має сталого заробітку, офіційно не працевлаштована.

Додатково зазначив, що запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим.

Також прокурор зазначив, що обвинувачена обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

У зв`язку з чим, просить продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 гривень.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особисту поруку.

Захисник просила обрати обвинуваченій більш м`який запобіжний захід.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, є незаміжньою, офіційно не працевлаштована, суд вважає, що обвинувачена може переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, впливати на свідків, або чинити тиск на останніх, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з чого виникають ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час кримінального провадження.

Разом з тим, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, судом, відповідно до ст.182 КПК України, визначається розмір застави та встановлюється обов`язок виконання обвинуваченим одного або кількох обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України. При цьому, суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків. Тому суд визначає обвинуваченій заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 гривень,

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 331 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 21 квітня 2024 року, з продовженням дії застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 гривень, з порядком та умовами її внесення та встановленням відповідних обов`язків, визначених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1