Справа №585/2311/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/514/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні, в яких апелянти просять вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 скасувати, постановити нове рішення, яким звільнити обвинуваченого на підставі ч.4 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності за інкримінований кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 943 грн. 90 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник ОСОБА_8 посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного вироку, судом першої інстанції не було враховано як вимог ч.4 ст.309 КК України, так і правових висновків Верховного Суду щодо застосування вказаної норми закону, внаслідок чого було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 як під час досудового розслідування, так і в суді визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, і доведеність винуватості останнього у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту та правильності кваліфікації його дій було вірно встановлено судом першої інстанції при прийнятті рішення.Разом з тим, поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу та у період з 17 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року пройшов курс стаціонарного лікування від наркоманії, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» №01-55/2165 від 30 травня 2023 року, а тому підлягав звільненню судом від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, про що заявляла сторона захисту та не заперечувала сторона обвинувачення.

Таким чином, на думку захисника, за наявності вказаних обставин, суд зобов`язаний був звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, однак, цього не зробив, у зв`язку з чим, вважати дане судове рішення законним та обґрунтованим підстави відсутні.

Прокурор у кримінальному провадженні, також, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вказує на незаконність оскаржуваного вироку, з посиланням на те, що на час його ухвалення були наявні правові підстави, передбачені ст.44, ч. 4 ст.309 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинений проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, з врахуванням того, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс стаціонарного лікування від наркоманії (психічні розлади та розлади поведінки, внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Контрольована залежність. Міжнародна кваліфікація захворювання F 11.22), що підтверджується відповідною медичною довідкою та не було враховано судом першої інстанції.

Згідно з вироком суду першої інстанції, близько 11 год. 40 хв., 06 вересня 2022 року, ОСОБА_7 перебував в полишеному приміщенні за АДРЕСА_2 , де виявив на підлозі два паперові згортки в прозорому полімерному пакунку, в яких знаходилася суха подрібнена речовина рослинного походження. Будучи обізнаним з тим що виявлена ним речовина є наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено, оскільки раніше вживав таку речовину, ОСОБА_7 поклав знайдений ним пакунок зі згортками під футболку, в яку був одягнутий. Близько 12 години, на виході з цього приміщення, ОСОБА_7 зупинили працівники поліції, які, в ході спілкування, у останнього при собі виявили наркотичний засіб, обіг якого заборонено, який він добровільно видав працівникам поліції.

Відповідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/119-22/10581-НЗПРАП від 30 вересня 2022 року, надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 72,45 г. Відповідно до таблиці 1 невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів що знаходиться у незаконному обігу наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», встановлено, що вага канабісу вважається невеликим розміром до 5 г.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту 72,45 г. канабісу, що відповідно до постанови КМ України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зазначений у списку № 1 таблиці № 1 та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду.

До початку апеляційного розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся з заявою, в якій просив розглядати дане провадження у їх відсутність.

З врахуванням вказаної заяви, за наявності того, що у поданих апеляційних скаргах питання про погіршення становища обвинуваченого не ставиться, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, позицію прокурора, яка подані апеляційні скарги підтримала та просила їх задовольнити, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданих апеляційних скарг, колегією суддів було встановлено, що судом першої інстанції, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 , вищезазначених вимог закону було дотримано не в повному обсязі.

Так, висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та правильність кваліфікації його дій апелянтами не оспорюється та під сумнів не ставиться.

В той же час, слушними є посилання прокурора та захисника на те, що у даному випадку суд мав не призначати обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення інкримінованого злочину, а звільнити останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі положень ч.4 ст.309 КК України, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.4 ст.309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положення п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» регламентують, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що умовами застосування ч.4 ст. 309 КК України є: наявність у особи захворювання із встановленням діагнозу «наркоманія», потреба у лікуванні від цього захворювання, звернення до лікувального закладу із метою лікування від цього захворювання та початок такого лікування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію, - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Перелік розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин має позначення (F10-F19) та міститься у класі 5 розділу 5 НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я», який затверджений наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року № 360-21.

З матеріалів даного кримінального провадження, а саме, відповіді директора КНП СОР ОКСЛ на запит від 06 вересня 2022 року №14717/69/04-22, вбачається, що з 25 липня 2017 року ОСОБА_7 з відповідним діагнозом перебуває під наглядом у лікаря нарколога.

При цьому, наявною у справі довідкою №01-55/2165 від 30 травня 2023 року за підписом в.о.директора КНП СОР ОКСЛ підтверджується те, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу - Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» та у період з 17 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року пройшов курс стаціонарного лікування з діагнозом «Психічні розлади та розлади поведінки, внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Контрольована залежність. Міжнародна кваліфікація захворювання F 11.22).

Таким чином, за наявності у ОСОБА_7 діагнозу, який в повному обсязі відповідає терміну «наркоманія» в розумінні ст. 1 Закону України від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», при тому, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності відповідно до положень ч.4 ст.309 КК України, за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, і така позиція узгоджується з висновком Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 29 листопада 2021 року, на що вірно посилаються апелянти у поданих апеляційних скаргах.

Оскільки при розгляді даного провадження судом першої інстанції вищезазначені обставини враховано не було, оскаржуваний вирок вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід скасувати, обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, за інкримінований йому кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а дане кримінальне провадження - закрити, задовольнивши, у такий спосіб, в повному обсязі апеляційні скарги захисника та прокурора.

Керуючись ч. 4 ст. 309, ст.ст.404,405,407,409, 418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, за інкримінований йому кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4