Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/264/24
провадження № 1-кп/624/55/24
ВИРОК

іменем України

смт. Кегичівка 10 травня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні, у залі суду смт Кегичівка, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000170 від 14 лютого 2024 року, стосовно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красне, Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, освіта середня-технічна, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працює різноробочим в ТОВ АФ «Сади України», інвалідом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Дія воєнного стану неодноразово продовжувалася Указами Президента України та Законами України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строком на 90 діб, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тобто з 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє правовий режим воєнного стану.

14 лютого 2024 року, близько 08 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисних мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з полиць в залі вказаного магазину ліхтарик LX-001, вартістю 64,15 гривень; ліхтарик Х-12, вартістю 64,17 гривень; навушники HBS-210, вартістю 332,50 гривень; запальничку з ліхтариком FOX-3KD, вартістю 64,17 гривень; та упаковку капсул Alco OUT, вартістю 82,50 гривень, на загальну вартість 607,51 грн. Вказані речі ОСОБА_4 сховав в свій одяг.

Для маскування своїх злочинних дій ОСОБА_4 взяв ще деякі товари, за які розрахувався в касі магазину. Товари, за які він не розрахувався, ОСОБА_4 намагався винести з магазину, однак не зміг довести свої дії до завершення та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, так як був зупинений працівниками магазину під час виходу з магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, щиро розкаявся, підтвердив обставини справи, запевнив про недопущення подібного у майбутньому.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, натомість подав через прокурора заяву про те, що просить проводити судовий розгляд без його участі, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру не має, призначити покарання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд, на підставі ст. 325 КПК України, визнав можливим провести цей розгляд без представника потерпілого.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням документів про дані щодо його особи та речових доказів. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: копії паспорта обвинуваченого, з підтвердження його анкетних даних, довідки про те, що ОСОБА_4 на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах Кегичівської ЦРЛ та обліку в РС №2 філії ДУ «Центр пробації» не перебуває, вимога про відсутність судимостей у останнього, посередня довідка характеристика, довідка про перебування на обліку військовозобов`язаних запасу у другому відділені ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою від 14 лютого 2024 року визнано речовими доказами викрадене майно, передано їх на збереження, квитанція, щодо цього.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 15 лютого 2024 року накладено арешт на речові докази, а саме на ліхтарик LX-001, ліхтарик Х-12, навушники НВS-210-210, запальничку з ліхтариком FOХ-3КD та упаковку капсул Aico OUT, визначено місце зберігання речових доказів - кімната зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області ( АДРЕСА_3 ).

Також, у судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно ОСОБА_4 відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як середній. Орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе, за умови здійснення з боку органу пробації нагляду середнього рівня інтенсивності та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для позитивних змін суб`єкта пробації шляхом розвитку підтримки критичного ставлення до власних дій та вчинків, формування соціально прийнятих норм поведінки, навичок конструктивної взаємодії з оточенням. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки, передбачені ч.1 та ч.3 ст.76 КК України.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Дія воєнного стану неодноразово продовжувалася Указами Президента України та Законами України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строком на 90 діб, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тобто з 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє правовий режим воєнного стану.

14 лютого 2024 року, близько 08 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисних мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з полиць в залі вказаного магазину ліхтарик LX-001, вартістю 64,15 гривень; ліхтарик Х-12, вартістю 64,17 гривень; навушники HBS-210, вартістю 332,50 гривень; запальничку з ліхтариком FOX-3KD, вартістю 64,17 гривень; та упаковку капсул Alco OUT, вартістю 82,50 гривень, на загальну вартість 607,51 гривень. Вказані речі ОСОБА_4 сховав в свій одяг.

Для маскування своїх злочинних дій ОСОБА_4 взяв ще деякі товари, за які розрахувався в касі магазину. Товари, за які він не розрахувався, ОСОБА_4 намагався винести з магазину, однак не зміг довести свої дії до завершення та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, так як був зупинений працівниками магазину під час виходу з магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Він є винним у вчиненні кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України є тяжким злочином. Проте негативні наслідки не є непоправними, викрадене знаходиться на зберіганні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як обставини, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння встановленню обставин злочину, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час цього кримінального провадження.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2021року у справі № 199/6365/19).

Обставин, що його обтяжує, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Згідно ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який розкаюється, активно сприяв встановленню обставин злочину, обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 міру покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім цього, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого, з вищезазначених підстав, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

Суд визнає за необхідне призначити покарання запропоноване прокурором, оскільки обвинувачений з ним погодився.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

Процесуальні витрати відсутні.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речового доказу по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2024 року накладено арешт на речові докази, а саме на ліхтарик LX-001, ліхтарик Х-12, навушники НВS-210-210, запальничку з ліхтариком FOХ-3КD та упаковку капсул Aico OUT, визначено місце зберігання речових доказів - кімната зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області ( АДРЕСА_3 ).

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставіст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.

Згідно з п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 15 лютого 2024 року - скасувати.

Речові докази: ліхтарик LX-001, ліхтарик Х-12, навушники НВS-210-210, запальничку з ліхтариком FOХ-3КD та упаковку капсул Aico OUT, визначено місце зберігання речових доказів - кімната зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області ( АДРЕСА_3 ) - повернути власнику майна, представнику потерпілого ОСОБА_5 , мешканцю: АДРЕСА_4 .

Вирок може бути оскаржений в Харківській апеляційний суд, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1