УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 Справа №607/1088/24 Провадження №1-кп/607/358/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 11 січня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кушлин Кременецького району Тернопільської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, працюючої фельдшером ВСП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

та обвинуваченої ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченої ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на заволодіння. шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок). Для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаною, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 03.02.2023 та подала до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за січень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом січня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із січня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинувачена ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за січень 2023 року кошти у сумі 930 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу обвинувачена ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 02.03.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за лютий 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом лютого 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із лютого 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за лютий 2023 року кошти у сумі 840 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 03.04.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за березень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом березня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із березня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за березень 2023 року кошти у сумі 930 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 04.05.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за квітень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом квітня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із квітня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України. В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за квітень 2023 року кошти у сумі 443,10 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 01.06.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за травень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом травня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із травня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України. В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за травень 2023 року кошти у сумі 443,10 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 03.07.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за червень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом червня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із червня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за червень 2023 року кошти у сумі 443,10 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 03.08.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за липень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації. У вказаній заяві ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом липня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із липня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченою ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за липень 2023 року кошти у сумі 457,87 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 04.09.2023 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за серпень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 : вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом серпня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із серпня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинувачена ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за серпень 2023 року кошти у сумі 457.87 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного умислу, обвинувачена ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 03.10.2023 та подала до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо перемішених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за серпень 2023 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , протягом вересня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка із вересня 2023 року жодного дня у вказаній квартирі не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинувачена ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, знову нараховано та виплачено за вересень 2023 року кошти у сумі 443,10 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, обвинувачена ОСОБА_4 , шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які їй були нараховані та виплачені як компенсацію витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у загальній сумі 5402,10 гривень, в результаті чого спричинила вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася та вказала, що заповнила 03.02.2023 та подала до Тернопільської міської ради заяву про те, що розмістила у належній їй квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 внутрішньо переміщену особу ОСОБА_7 , яка насправді із січня 2023 року жодного дня там не проживала, оскільки 28.10.2022 перетнула кордон України. Такі ж заяви вона подавала до Тернопільської міської ради ще протягом восьми місяців, за що отримувала грошові кошти, як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану. Також зазначила про те, що завдану шкоду Товариству Червоного Хреста України вона добровільно відшкодувала в повному обсязі, шляхом повернення грошових коштів, які були їй зайво сплачені.

Обвинувачена ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачена ОСОБА_4 подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється та в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 просить задовольнити заяву його підзахисної, звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із дійовим каяттям.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Крім цього від представника потерпілого ТОВ «Червоного Хреста України» - ОСОБА_8 , надійшла заява в якій остання вказує про те, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої немає, оскільки обвинуваченою ОСОБА_4 відшкодовані грошові кошти у повному обсязі.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, міркування прокурора, яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання, враховуючи думку представника потерпілого, викладену у письмовій заяві, в якій вона зазначає, що до обвинувачено претензій будь якого характеру не має, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 45 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , що передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч. 1 ст. 285 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд приймає до уваги те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодувала завдану шкоду, про що свідчить копія квитанції про повернення надмірно нарахованих грошових коштів, а також представником потерпілого подано відповідну письмову заяву в якій зазначає про відсутність претензій будь якого характеру до обвинуваченої, також вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, не пов`язане з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слід закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000156, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2024 року за даним фактом - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1