Справа № 194/1101/21
Провадження № 1-кп/185/134/24
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 27 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів. На думку прокурора, лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також він може перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку раніше покладених обов`язків обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 60 днів а саме: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без письмового дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. На думку прокурора, продовження строку раніше покладених обов`язківпо запобіжному заходу в виді застави, здатні забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити на нічний домашній арешт, його захисник ОСОБА_9 , також заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики вже сплили та просив змінити на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого з застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 послалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, його захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку раніше покладених обов`язківза запобіжним заходом у вигляді застави та просив змінити на особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши думки учасників стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, а обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку раніше покладених них обов`язків, приходить до такого.

Обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 26 квітня 2024 року, а строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК Україниу обвинуваченихОСОБА_3 та ОСОБА_4 також закінчується 26 квітня 2024 року. По суті кримінальне провадження за обвинуваченням останніх до даної дати розглянуто не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є не реальним, так як заявлені сторонами свідки вже допитані.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений і вважається раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ризики, що обвинувачений ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, знайшли свого підтвердження. А тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам. Крім того, суд зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_5 слабкі соціальні зв`язки, а саме до затримання у нього не було постійного місця проживання, наявність родини, а також постійного місця роботи.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України належить до особливо тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан обвинуваченого та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави у розмірі 214 720 гривень 00 коп., що є мінімальним відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є не реальним, так як заявлені сторонами свідки вже допитані.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено. Також в Україні діє воєнний стан.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є не реальним, так як заявлені сторонами свідки вже допитані.

При наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні декількох епізодах, що підтверджує наявність цього ризику.

А тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з продовженням обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше покладених обов`язківза запобіжним заходом у вигляді застави на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити на 60 днів до 15 червня 2024 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 214 720 гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 15 червня 2024 року включно.

Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без письмового дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , строку раніше покладених обов`язківза запобіжним заходом у вигляді застави - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 60 днів до 15 червня 2024 року, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без письмового дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 15 червня 2024 року включно.

Ухвала, в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в частині продовження строку дії обов`язків за запобіжним заходом у вигляді застави оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1