ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2627/24
провадження № 1-кп/753/1171/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000334 від 03.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Носівського району Чернігівської обл.,: громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.07.2023 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 236 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Так, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.02.2023 близько 17 год. 45 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 05.04.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 05.04.2023 року о 14 год 52 хв солдат ОСОБА_3 , був затриманий співробітниками Національної поліції у порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0000288 від 06.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав в себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що у зв`язку з непорозумінням з керівництвом залишив військову частину десь у лютому 2023 року. В квітні 2023 року його затримали вдома за інше кримінальне правопорушення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, типову тяжкість якого кримінальний закон відносить до тяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_3 раніше судимий, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, являється військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризувався негативно, одружений.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд зважає на законодавчу заборону у застосуванні приписів ст. 69, 75 КК України у випадку призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вчинене в умовах воєнного стану. Відтак, позиція обвинуваченого висловлена в дебатах і останньому слові не може бути задоволеною.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та законодавчих вимог санкції статті обвинувачення, суд призначає ОСОБА_3 покарання в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.07.2023 року, то остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинувши призначеним покаранням за цим вироком, покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 року та визначивши остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 квітня 2023 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1