Справа № 577/3508/24
Провадження № 1-кп/577/394/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: що 26 травня 2024 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , 1968 року народження, перебував за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_3 , 1969 року народження за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування за вищевказаною адресою між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник раптовий протиправний умисел на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї біля свого будинку з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого, який сидів у кріслі, та наніс один удар металевим предметом, який взяв у дворі, по голові, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови в тім`яній ділянці орієнтовно посередині. Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального проступку. Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 183 від 19.06.2024 року у ОСОБА_4 на час судово-медичного обстеження мали місце: забійна рана волосистої частини голови в тім`яній ділянці орієнтовно посередині. Клінично встановлено діагноз: «Забійна рана волосистої частини голови.» Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується характером пошкоджень. По ступеню тяжкості рани - так як для загоєння їх необхідно час більше 6, але менше 21 дня, тому згідно Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у будь якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету). Не виключно, що могли утворитися від дії рук, ніг, якихось предметів. Кількість травматичних впливів не менше одного.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи клопотання прокурора та надані учасниками судового провадження заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст. 381, 382 КПК України.
Прийняття судом рішення про проведення спрощеного судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні, і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принцпів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_3 суд, реалізовуючи принципи справедливості, індивідуалізації покарання та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим заявлений не був.
Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи відсутні.
Керуючись ст. 368, 370, 371, 374, 382, 394 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з часу отримання його копії.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1