ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/769/24 Справа № 237/1375/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Мар?їнського районного суду Донецької області від 27 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000234 від 25 березня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта - командира відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Мар?їнського районного суду Донецької області від 27 березня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , яке погоджено з начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оброни ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000234 від 25 березня 2024 року.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Мар?їнського районного суду Донецької області від 27 березня 2024 року відносно ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржена ухвалу слідчого судді є незаконною і необґрунтованою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

Звертає увагу, що суд 1-ї інстанції упереджено підійшов до дослідження доказів сторони обвинувачення, що в подальшому слугувало незаконному постановленню ухвали про обрання запобіжного заходу.

Вважає, що жодний ризик у клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчим та прокурором не доведений. Усі ризики, зазначені у клопотанні ґрунтуються на припущеннях та жодних допустимих доказів підтвердження не мають.

Вважає обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необґрунтованим, як і ризики, зазначені у клопотанні, беручи до уваги те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, просив ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін, вважав її законною, обґрунтованою та мотивованою.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що дане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 25 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115; п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України.

26 березня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115; п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мар?їнського районного суду Донецької області від 27 березня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115; п. 8 ч. 2 ст. 115 КК, за обставин, викладених в повідомленні про підозру, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, яким слідчий суддя надав належну та повну оцінку в оскаржуваній ухвалі.

Так, з матеріалів, наданих суду вбачається, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра підтверджується, зокрема: допитами свідків, оглядом місця події, оглядом трупу, впізнання та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), а тому згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 8 ч. 2 ст. 115; п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів в матеріалах провадження про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки і клопотання слідчого, і оскаржувана ухвала слідчого судді містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Так, слідчим суддею обґрунтовано наявність, наведених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надані матеріали свідчать про встановлення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про існування небезпеки для суспільства, через те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із насильством і заподіянням смерті людині, а також, той факт, що покарання за кримінальні правопорушення є більш суворим, ніж наслідки та ризик втечі для підозрюваного ОСОБА_8 . При цьому, колегія суддів враховує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу.

Також, прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_8 на свідків у цьому провадженні, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу через дружні умовляння вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань. Крім того, злочин було вчинено із застосуванням зброї.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильними доводи слідчого суді, що підозрюваний ОСОБА_8 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, в разі доведеності його вини в суді, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 , вчиняючи вбивство в умовах воєнного стану, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним може вдатись до вчинення злочину, яке передбачене ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурором доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_8 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під особистим зобов`язанням або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_8 без будь-яких перешкод зможе чинити вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Отже, слідчий суддя навів доводи, що унеможливливліють застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного, оскільки вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану, обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Слідчим суддею враховано при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; відсутність судимостей у підозрюваного ОСОБА_8 ; відсутність повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд взяв до до уваги, що підозрюваний не має захворювань, що включені до додатку № 13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначено розмір застави в даному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, що спричинили загибель людини.

Передчасними є доводи захисника, в частині оцінки доказів винуватості підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, пред`явлених йому за підозрою, так як кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення остаточного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом.

Отже, на даний час, таке обмеження права ОСОБА_11 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів, оцінив всі обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_8 , його стан здоров`я, приходить до висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених під час судового розгляду ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Позитивні дані про особу ОСОБА_8 не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку з огляду на обставини інкримінованих особливо тяжких злочинів, наявність зазначених ризиків.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та зміни запобіжного заходу підозрюваному.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді суду 1-ї інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мар?їнського районного суду Донецької області від 27 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4