Справа № 359/2626/24
№ 1-КС/359/541/2024
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у Бориспільському міськрайонному суді Київської області з повною технічною фіксацією клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000028 від 08.02.2024,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання дізнавача у кримінальному провадженні №0000028 від 08.02.2024 про накладення арешту на вилучене 08.02.2024 в ході особистого обшуку гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон «iPhone 13», IED: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , MEID: НОМЕР_4 .

Клопотання обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів з метою забезпечення проведення судових експертиз .

У судовому засідання дізнавач групи дізнавачів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 клопотання підтримав, разом із з цим у його вирішенні поклався на думку слідчого судді За наявною у нього інформацією клопотання подано на виконання та у строки, визначені в ухвалі слідчого судді від 26.02.2024, протягом сімдесяти двох годин з моменту отриманні копії ухвали.

Дослідивши подане клопотання та долучені до клопотання матеріали, а також отримавши копії ухвал слідчих суддів від 14.02.2024 у справі №359/1617/24 та від 26.02.2024 у справі №359/1988/24, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Окрім іншого, слідчий судді враховує, що в силу вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

А також враховує, що відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що в ході особистого обшуку ОСОБА_5 08.02.2024 серед іншого майна був вилучений мобільний телефон «iPhone 13», IED: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , MEID: НОМЕР_4 .

При цьому слід зазначити, що за замістом складеного протоколу ОСОБА_5 повідомив пароль захисту телефону.

08.02.2024 Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне провадження №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за фактом того, що 08.02.2024 о 19 годині 00 хвилин працівниками Бориспільського РУА ГУ НП в Київській області в ході опрацювання території за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Гнідин, вул.Ідейна, 1 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , в ході проведення поверхневого обшуку особистих речей якого в присутності двох понятих було виявлено та вилучено полімерний пакет чорного кольору, в середині якого міститься полімерний пакет з блістерною застібкою, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яку він зберігав для власного вживання, без мети збуту та мобільний телефон «iPhone 13».

Постановою дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ОСОБА_4 від 08.022024 вилучений у ОСОБА_5 під час поверхневого обшуку 08.02.204 мобільний телефон «iPhone 13» визнано речовим доказом.

Постановою від 08.02.2024 призначено комп`ютерно-технічну експертизу з метою дослідження вмісту вилученого мобільного телефону на предмет перевірки, чи здійснюється за допомогою використання комп`ютерної техніки надання послуг у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогов та прекурсорів.

Разом з цим встановлено, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2024 у справі №359/1617/24 вже було розглянуто аналогічне клопотання дізнавача ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні №0000028 за ч.1 ст.309 КК України про накладення арешту на мобільний телефон «iPhone 13», IED: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , MEID: НОМЕР_4 , та у задоволенні клопотання було відмовлено.

Таким чином, в силу вищенаведених вимог ч.3 ст.173 КПК України вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон підлягав негайному поверненню у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про його арешт.

Правом на оскарження ухвали слідчого судді орган досудового розслідування не скористався та, як встановлено під час розгляду цього клопотання продовжив звертатися до слідчих суддів Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «iPhone 13», вилученого у ОСОБА_5 08.022024 під час його затримання.

Наявність ухвали слідчого судді від 26.02.204 у справі №359/1988/24, якою клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ОСОБА_4 було повернуто з визначенням строку в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначених у постанові, не спростовує встановленого слідчим суддею факту порушення вимог ч.3 ст.173 КПК України.

А також слід зазначити, що причиною повернення клопотання за змістом вказаної ухвали слідчого судді від 26.02.2024 було недотримання заявником строків звернення, визначених ч.5 ст.171 КПК України. Усунення такого порушення у спосіб повторного звернення у визначений в ухвалі строк, на переконання слідчого судді, є неможливим.

Отже, встановлені в ході розгляду обставини повторного звернення дізнавача з клопотанням про накладення арешту на майно після того, як це питання вже було вирішено слідчим суддею, з недотриманням строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України, та з порушенням вимог ч.3 ст.173 КПК України щодо повернення тимчасово вилученого майна власнику, є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя, діючи на виконання покладених не неї завдань здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, у зв`язку з чим вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон підлягає негайному поверненню власнику.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,98,100,131-132,167,170-173,309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене 08.02.2024 в ході особистого обшуку гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон «iPhone 13», IED: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , MEID: НОМЕР_4 , - відмовити.

У зв`язку з відмовою у накладенні арешту вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone 13» підлягає негайному поверненню власнику.

Повний текст ухвали буде виготовлений та оголошений 18.03.2024 о 09.45 год.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6 -Лесів