УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії,

встановив:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії.

Скаргу обгрунтовує тим, що постановою дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 14.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 .

Оскільки ОСОБА_6 є лікар, яка 31.07.2022 встановила ОСОБА_3 діагноз «Струс головного мозку», при цьому судово-медичний експерт у своєму висновку №81 від 01.08.2022 утримався від встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та зазначив про відсутність об`єктивного підтвердження діагнозу «Струс головного мозку», а тому дану особу необхідно допитати як свідка.

Вважає вказане рішення незаконним, просить слідчого суддю скасувати зазначену постанову.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, однак представник подав заяву в якій просить розгляд скарги проводити у їхній відсутності.

Представник Володимирського РВП ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у відсутності дізнавача.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.05.2023 внесено відомості до ЄРДР по факту можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

11.03.2024 адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про допит свідка ОСОБА_6 з тих підстав, що дана особа 31.07.2022 встановила ОСОБА_3 діагноз «Стурс головного мозку». При цьому у матеріалах кримінального провадження є висновок судово-медичного експерта №81 від 01.08.2022, котрий утримався від встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та зазначив про відсутність об`єктивного підтвердження діагнозу «Струс головного мозку», а тому вважає, що необхідно допитати свідка ОСОБА_6 , яка встановила ОСОБА_3 .Ю діагноз «Струс головного мозку».

Постановою постановою дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 14.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК відмова у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій може бути оскаржена особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, до слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні з-поміж іншого підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого та інші обставини.

Відповідно до ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів поряд з іншими є показання.

Доказуванням згідно з ч. 2 ст. 91 КПК є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 95 КПК України визначено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні встановлений ст. 93 КПК, яка передбачає, що сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій, безпосереднє проведеннях таких слідчих дій покладається на слідчого. При цьому також встановлено, що відмова слідчого може бути оскаржена до слідчого судді.

Сукупність наведеного приводить до висновку, що проведення слідчих дій, можливе виключно через слідчого, дізнавача.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладений обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних можливостей.

Необґрунтована відмова слідчого у проведенні певних слідчих дій за клопотанням захисника та/або підозрюваного суттєво звужує можливість ефективного захисту, а у деяких випадках взагалі його виключає.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані дізнавачем при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 від 11.03.2024.

Дізнавач своє рішення належним чином не обґрунтував, не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, які могли би вважатися належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача. Фактично мотивом відмови у задоволенні клопотання є виключно незгода слідчого з проханням здійснити ініційовані представником потерпілої слідчі дії.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК постанова дізнавача є невмотивованою, відмова у задоволенні клопотання сторони захисту не ґрунтується на законі, тому рішення дізнавача підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 240, 303, 304, 306, КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 14.03.2024 у кримінальному провадженні № 0000218 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1