ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/769/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ст.81 КК України
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2020 року.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняв умисні кримінальні правопорушення, за що притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про систематичне вчинення останнім кримінальних правопорушень. Крім того, за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2020 він вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 13.06.2019, перебуваючи при цьому в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Крім того на думку суду, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2020.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою звільнити подання про умовно-достроково звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного Жовтневим районним судом м. Харкова від 22.12.2020. Звільнити з під варти ОСОБА_7 .

Засуджений та його захисник, в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_9 подала клопотання про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Колегія суддів, ухвалила продовжити розгляд справи за відсутності сторони захисту, які були належним чином повідомлені, оскільки їх відсутність не є перешкодою для розгляду кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Так, ст. 81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду. І це право суд реалізує, спираючись на дані, які свідчать про доведення виправлення засудженого.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, що ОСОБА_7 засуджений 22 грудня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання відраховувати з 22.12.2020 року. Зазначений вирок суду набрав законної сили 22.01.2021 року.

Станом на 20.12.2023 року засуджений відбув більше ніж дві третини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно характеристики від 18.10.2023 засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, ПВР та вимог безпеки праці був заохочений рішенням дисциплінарної комісії. Має погашені та зняті дисциплінарні стягнення.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), а також матеріалів особової справи засудженого до останнього було застосовано сім стягнень: від 06.06.2019 року у виді карцера терміном 7 діб за перешкоджання обшуку, від 18.06.2019 року у виді догани за перешкоджання обшуку; від 16.11.2020 року у виді карцера терміном 4 доби за вилучення заборонених предметів; від 17.02.2021 року у виді догани за перебування у стані алкогольного сп`яніння; від 24.06.2021 року у виді догани за порушення режиму відбування покарання; від 09.11.2022 року у виді попередження за порушення правил пожежної безпеки; від 13.04.2023 року у виді ДІЗО терміном 7 діб за конфліктну ситуацію із іншим засудженим.

Також відповідно до зазначеної довідки та матеріалів особової справи до ОСОБА_7 було застосовано п`ять заохочень у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення від 15.10.2021 року, від 13.01.2023 року та від 21.07.2023 року, а також у виді подяк від 11.07.2022 року та від 13.10.2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Згідно Витягу з протоколу №10 від 15.03.2023 року засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду, зазначеною комісією прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Зі змісту рішення дисциплінарної комісії та висновку начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» вбачається, що 12.04.2023 року в 07:30 засуджений ОСОБА_7 допустив конфліктну ситуацію із засудженим ОСОБА_10 . Своїми діями засуджений ОСОБА_7 грубо порушив р. 2 п. 3 абз. 1, абз. 8, р. 2 п. 4 абз. 10 ПВР УВП. Під час перевірки було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не діяв у стані крайоньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, не виконував будь-чий наказ або розпорядження. Обставини, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Крім того, зі змісту вказаного висновку вбачається, що засуджений ОСОБА_7 до встановленого порядку відбування покарання ставиться негативно, має високу криміногенну зараженість та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості, що свідчить про високий ступень соціально-педагогічної занедбаності. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною його психологічна установка на протиправну поведінку.

Отже, наявність заохочень, сама по собі, не доводить виправлення засудженого в розумінні положень частини другої ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

З огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а наведені захисником обставини враховані судом при ухваленні рішення.

Звідси, оскільки судом при постановленні ухвали не допущене порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства,то апеляція захисника не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 407, 409, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді