490/3330/24 06.05.2024
н/п 1-кс/490/1692/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3330/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переможного, Якиміського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації та федеральної служби військ національної гвардії російської федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування військового озброєння, яке перебувало у їх розпорядженні та фактичного його застосування, незаконно вторглись на територію суверенної держави, через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші критичні об`єкти цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави України, та здійснили тимчасову окупацію частини вказаних територій.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX, продовжено дію воєнного стану з 5 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

У період з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по цей час на всій території України введено та діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням рф військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

Таким чином, з 24.02.2022 і по цей день, дії російської федерації проти України підпадають під пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24.02.2022 збройні формування російської федерації вторглися на територію Каховського району Херсонської області, та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія Каховського району Херсонської області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою збройних сил рф.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Окупаційна адміністрація рф сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Враховуючи викладене, представниками збройних сил та інших збройних формувань російської федерації вчинили дії направлені на створення незаконних органів та установ на окупованих територіях Херсонської області, у тому числі селищі Козацьке, Новокаховської міської громади Каховського району.

Метою вищевказаного рішення є досягнення соціально-культурної, гуманітарної, інформаційної, економічної та іншої ізоляції населення тимчасово окупованої частини Херсонської області від решти території України для знищення у свідомості окупованого населення ознак української самоідентифікації, унеможливлення функціонування на вказаній території громадянського суспільства, використання трудових ресурсів так званою «військово-цивільною адміністрацією Херсонської області» в інтересах держави-агресора, а також формування умов для фактичного переходу частини території України під її юрисдикцію.

Конституцією України, статтею 140 визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 141 Конституції України зазначено, що до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради.

Територіальні громади на основі загального, рівного, прямого виборчого права обирають шляхом таємного голосування відповідно сільського, селищного, міського голову, який очолює виконавчий орган ради та головує на її засіданнях. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових виборах, становить п`ять років.

Чергові вибори сільських, селищних, міських, районних, обласних рад, сільських, селищних, міських голів відбуваються в останню неділю жовтня п`ятого року повноважень відповідної ради чи відповідного голови, обраних на чергових виборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 79 цього Закону.

Громадянин України ОСОБА_6 не будучи законно обраним депутатом органів місцевого самоврядування, зокрема в с. Козацьке Каховського району Херсонської області, фактично самовільно привласнив владні повноваження на території окупованого населеного пункту с. Козацььке.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_6 являючись громадянином України, фактично проживаючи в АДРЕСА_1 , будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення с. Козацьке Каховського району збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що територія Каховського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 15.08.2022, добровільно погодився на пропозицію зайняти посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади створеному на тимчасово окупованій території, а саме так званого «главы Казачанского сельского совета», яка незаконно здійснює свою діяльність на території с. Козацьке Новокаховської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області.

Так званим «главой Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области» 15.08.2022 видано наказ №29 та призначено ОСОБА_6 на вищевказану посаду в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Починаючи з 15.08.2022 і до моменту деокупації території селища Козацького Новокаховської міської ТГ Каховського району Херсонської області 12.11.2022 року, перебуваючи на посаді т.зв. «голови», ОСОБА_6 організовував роботу вказаного незаконного органу та виконував необхідні повноваження пов`язані з перебуванням на займаній посаді, зокрема: вирішував питання з приводу роботи комунальних підприємств громади, у тому числі керував роботою КП «Козацький багатогалузевий комбінат комунальних підприємств», яке забезпечувало діяльність комунальних служб на території обслуговування с. Козацьке; здійснював підбір кадрів для працевлаштування у зазначений незаконний орган влади, навчально-освітні заклади; здійснював реалізацію рішень окупаційної влади у сфері соціальної політики: організовував видачу від імені окупаційної влади гуманітарної допомоги та грошових коштів у грошовій одиниці російської федерації (рублях), проводив прийом громадян під приводом вирішення гуманітарних проблем населення; вимагав дотримуватись режиму, який встановлено окупаційними військами.

Дії підозрюваного ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК України як колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора..

Посилаючись на те, що з початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, окупації частини території Херсонської області по теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 жодного разу не виїздив у напрямку підконтрольної ЗС України та українській владі території України, вільно пересувається окупованими РФ територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території держави-агресора РФ, у тому числі з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, за період співпраці з окупаційною владою набув відповідні зв`язки та контакти з кола окупантів та інших державних зрадників, та може продовжувати вчиняти дестабілізаційні заходи та зрадницькі дії на тимчасово окупованій частині лівобережжя Херсонської області, оскільки інкримінований підозрюваному злочин спрямований проти національної безпеки України, тому перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на розсуд суду.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

16.04.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 20, 21, 22 квітня 2024 року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 23.04.2024 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час ОСОБА_6 перебуває у с. Мирному Скадовського району Херсонської області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України, ухиляється від явки на виклики слідчого, дійсно переховується на тимчасово-окупованій території.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 11.01.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України,триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду від 21.09.2023, в ході якого в приміщенні Суворовської районної у м. Херсоні ради вилучено: наказ № 29 від 15.08.2022 про призначення так званим «главой Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области» ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду «главы Казачанского сельского совета»; заява ОСОБА_8 на ім`я т.зв. «голови» окупаційного органу влади ОСОБА_6 про прийняття на роботу у якості прибиральниці; звернення ОСОБА_6 до т.зв. «голови військово цивільної адміністрації Бериславського району» ОСОБА_9 про необхідність огляду місця обстрілу в селі; звернення ОСОБА_6 до т.зв. «голови військово цивільної адміністрації Бериславського району» ОСОБА_9 про необхідність призначити в с. Козацьке цілодобове чергування військової поліції, з метою уникнення мародерства, залякування місцевого населення та інших порушень порядку, з посиланням на гасло «Своих не бросаем! Ми свои, и в этоверим»;

- протоколу огляду публікації у ТГ-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно змісту якої зазначається, що ОСОБА_6 являється прихильником «руського миру», активно співпрацював з військовослужбовцями рф та органами окупаційної влади та на доданому до публікації відеозаписі дискредитує діяльність ВСУ, коментує «приліт» у дворі вказуючи що це зроблено українською владою чим дискредитує діяльність ЗСУ.

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 13.04.2023, який повідомив, що знає ОСОБА_6 , який являвся його сусідом. Після окупації Каховського району останній зі слів свідка добровільно надавав послуги з ремонту та обслуговування автотранспорту військових рф, та в якості оплати за ремонт отримував паливо (бензин, дизель), який потім продавав місцевому населенню. Після повернення у серпні 2022 з лікування з Криму ОСОБА_6 зайняв посаду голови сільради. Він займався організацією роздачі гуманітарної та грошової допомоги від росіян.

- протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 21.06.2023, який повідомив, що з дружиною проживають у с. Веселе. Села ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходяться один навпроти одного. Покинули село після того як вони с дружиною пошкодили бюлетені для голосування під час проведення незаконного референдуму на окупованій території Каховського району та їм почали погрожувати. ОСОБА_6 знає приблизно 25 років. Приблизно у липні-серпні 2022 року його призначили старостою села Козацьке. Пішов на цю посаду він добровільно, мав проросійські погляди. Під час спілкування зі знайомими свідок дізнався, що він шукає собі «команду», кого саме свідок не знає. До кола його повноважень входили: видача грошової допомоги в розмірі 10 тисяч рублів, вести облік гуманітарної допомоги з російської сторони, керувати селом. Робоче місце у нього було в будівлі сільради;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 21.06.2023, який впізнав ОСОБА_6 як особу, яка з кінця липня початку серпня займав посаду голови Казачанської селищної ради під керівництвом представників рф;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 21.06.2023, яка надала аналогічні покази що і її чоловік ОСОБА_15 .

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 21.06.2023, який впізнав ОСОБА_6 як особу, яка з кінця липня початку серпня займала посаду голови Казачанської селищної ради під керівництвом представників рф;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 27.05.2023, яка повідомила, що приблизно з серпня місяця 2022 року головою селищної ради від окупаційної влади був призначений Причепій. Він керував гуманітарною допомогою, грошовими виплатами у сумі по 10 тис.рублів, які видав людям, (тому числі свідок отримував від нього 10 тис.руб.), перевозив документи (звіти) про таку видачу. Приймав участь в оформленні, возив ці документи. Причепій був явним прихильником «руського миру», агітував вчителів йти працювати у школах під російським керівництвом. Ображав людей з проукраїнською позицією.

- протоколу допиту свідка ОСОБА_17 - ОСОБА_18 від 26.05.2023, яка повідомила, що окупаційна влада призначила Причепія головою села Козацьке. До окупації села він з дружиною тримав магазин (побутові товари, цемент) та шиномонтажку, де під час окупації продавали паливо, яке ймовірно привозили військові рф, так як всі АЗС були закриті. Зі слів свідка Причепій керував селом, свідок декілька разів бачила його в амбулаторії, де у сільради було робоче місце.

- протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 27.05.2023, який повідомив, що приблизно у липні 2022 року йому запропонували вийти на роботу слюсарем на комунальному підприємстві у с. Козацьке, а саме ОСОБА_12 багатогалузевий комбінат комунальних підприємств. Дане підприємство відповідало за благоустрій с. Козацьке, водопостачання, вивіз сміття, надання комунальних послуг. Приблизно у кінці липня початку серпня під час щоденної наради на підприємство прийшов чоловік, який представився як ОСОБА_6 та сказав, що він «председатель» села Козацьке, тобто діючою владою. Сказав, що він «председательрусского мира», та повідомив всіх присутніх, якщо їхні «погляди» не будуть співпадати з поглядами Причепія, останній буде «прощатися» з такими людьми. У подальшому Причепій приїзжав на підприємство 1-2 рази на тиждень, перевіряв роботу підприємства та давав вказівки що робити.

- протоколу допит свідка ОСОБА_20 , жителя с. Козацьке, який працював під час окупації села у комунальному підприємстві смт. Козацьке. Тривалий час знає Причепія, одного дня під час проведення щоранкової наради у комунальному підприємстві прийшов Причепій і оголосив всім що тепер він тут керівник, і що жителі села тепер «заживуть «по-новому», краще, і що підприємству треба реєструватися за «законами рф» та платити податки.

- протоколу допиту ОСОБА_21 , яка є директором комунального підприємства «Козацький багатогалузевий комбінат комунальних підприємств», яка була присутня на ранквій нараді у вересні 2022 року, де Причепій представився як «староста» Казачанського совета», сказав що претензій до підприємства не має, але треба працювати і надалі, знає що до себе у «Помічники» взяв секретаря молоду дівчину.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонській області підтримував зв`язок із представниками рф, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема у зв`язку займаною посадою, підозрюваний ОСОБА_6 набув знайомств з численними представниками окупаційної влади, і таким чином має можливість безперешкодно прибути на ТОТ Херсонської області та АР Крим, чи територію російської федерації та продовжувати там свою злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 відносно якої необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1