Справа № 296/4087/24
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000076 від 07.02.2023 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000076 від 07.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України.

30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/3307/24 від 11.04.2024, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено наступне: - Зчищений у зіп-пакет насип порошкоподібної речовини білого кольору з гранітного каменю; - Електронні ваги в кількості 2-х шт., полімерна трубка, гранітний камінь, дві пластикові картки з написом «За так», на яких наявні нашарування порошкоподібної речовини білого кольору; - 30 (тридцять) зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною рожевого кольору та 4 (чотири) згортки зіп-пакетів обмотані малярним скотчем, які вміщують аналогічну порошкоподібну речовину рожевого кольору; - Два зіп-пакети з подрібненою рослинною масою зеленого кольору; - Паперовий згорток з подрібненою рослинною масою зеленого кольору; - Моток малярного скотчу.

Зазначені вище речі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які використовувались останнім під час вчинення даного кримінального правопорушення, а тому мають значення речового доказу.

Орган досудового розслідування вважає, що існує необхідність у подальшому огляді та експертному дослідженні вилучених предметів та речей, оскільки вони мають значення доказів у даному кримінальному провадженні, могли використовуватись як засоби вчинення кримінальних правопорушень, зберегти на собі сліди злочину, а передача їх іншій особі може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування у вигляді втрати речових доказів.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи , а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 30 квітня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить останньому, а саме:

- Зчищений у зіп-пакет насип порошкоподібної речовини білого кольору з гранітного каменю;

- Електронні ваги в кількості 2-х шт., полімерна трубка, гранітний камінь, дві пластикові картки з написом «За так», на яких наявні нашарування порошкоподібної речовини білого кольору;

- 30 (тридцять) зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною рожевого кольору та 4 (чотири) згортки зіп-пакетів обмотані малярним скотчем, які вміщують аналогічну порошкоподібну речовину рожевого кольору;

- Два зіп-пакети з подрібненою рослинною масою зеленого кольору;

- Паперовий згорток з подрібненою рослинною масою зеленого кольору;

- Моток малярного скотчу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1