Справа №522/4526/22
Провадження №1-кп/522/1492/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000711 від 13.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Оргеєв Республіки Молдова, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.07.2011 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років п/в, звільнений 12.04.2013 з Піщанської ВК №59 по відбуттю строку покарання;

-30.09.2015 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років п/в, з іспитовим терміном 3 роки;

-26.04.2017 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців п/в, згідно ст.71 КК України приєднано не відбуту частину за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015;

-18.11.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі;

-09.03.2021 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 12.05.2021 з Одеської ВК №14 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

інших учасників кримінального провадження:

потерпілого - ОСОБА_9 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності, за наступних обставин.

12.06.2021 о 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 2 , помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прямував до підземного переходу у напрямку площі Куликове поле, м. Одеси.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон, марки «Real Me C3 64GB», в корпусі чорного кольору, ІМEI: НОМЕР_1 , вартістю 4000 гривень, в чорному захисному чохлі, вартістю 200 гривень, з сім-карткою оператора «Київстар НОМЕР_2 », яка не представляє для потерпілого ОСОБА_9 майнової цінності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, наблизився ззаду до потерпілого ОСОБА_9 та шляхом ривка, вирвав з його руки мобільний телефон марки «Real Me C3 64GB», в корпусі чорного кольору, ІМEI: НОМЕР_1 , вартістю 4,000 гривень, в чорному захисному чохлі, вартістю 200 гривень, з сім-карткою оператора «Київстар НОМЕР_2 », яка не представляє для потерпілого майнової цінності, після чого швидко направився в підземний перехід у напрямку Куликового поля, м. Одеси.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням, потерпілому ОСОБА_9 , завдано майнову шкоду на загальну суму 4200 гривень, яку не відшкодовано.

За наведених обставин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного злочину не визнав, пояснивши суду, що у вказаний час він перебував у своєї знайомої поза межами міста Одеси, а тому не причетний до викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , якого раніше не бачив.

Суд оцінює показання ОСОБА_4 критично, оскільки його винуватість у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який показав суду, що 12.06.2021 приблизно о 14 год. він приїхав до м. Одеси у особистих справах. Пізно ввечері перебував біля пішохідного переходу, розташованого в районі залізничного вокзалу, та здійснював пошук у мобільному телефоні місця проживання своєї знайомої. В цей момент до нього підбіг обвинувачений, вирвав мобільний телефон і зник. Він намагався його наздогнати, але підвернув ногу та вимушений був звертатися по допомогу. Обвинуваченого він раніше не знав, бачив його якусь мить. Згодом він впізнав ОСОБА_4 в присутності понятих, та підписав протокол впізнання. Оперативні працівники сказали йому що особу вирахували по номеру мобільного телефону. Викрадене майно йому не повернуто. Потерпілий в судовому засіданні наполягав на відшкодування завданої шкоди та просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.06.2021, згідно з яким, 12.06.2021 біля головного входу до залізничного вокзалу м. Одеси невстановлена особа відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Real Me C3 64GB», належним ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2021, згідно із яким потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під №3, яка 12.06.2021 близько 23 год. 30 хв. за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 1 відкрито, шляхом ривка, викрала у нього мобільний телефон. Особою під №3 є ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2021, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу під №2, яка 12.06.2021 близько 23 год. 30 хв. за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 1 відкрито, шляхом ривка, викрала у потерпілого мобільний телефон. Особою під №2 є ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду предмету від 20.06.2021, згідно якого слідчим було оглянуто куртку чорного кольору з чисельними абстрактними плямами синього кольору з капюшоном, та кросівки червоного кольору з підошвою білого кольору;

- протоколом огляду відеозапису від 10.07.2021, згідно якого об`єктом огляду є DVD диск №1 та №2, на яких знаходяться 16 відеозаписів з відеокамер зовнішнього відеоспостереження, розташованих за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 1/2 , надані КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики м. Одеси». На фото - скріншоті відеозапису під номером 1 міститься зображення потерпілого ОСОБА_9 , який одягнений в світлу сорочку та чорні штани, в лівій руці тримає мобільний телефон, а в правій чорний пакет та знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 1 . На фото (скріншоті) №2 зафіксовано зображення потерпілого ОСОБА_9 , який одягнений в світлу сорочку та чорні штани, присів на залізно-бетонний парапет підземного переходу у напрямку Куликового поля, знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, 1 . На фото (скріншоті) №3 міститься зображення потерпілого ОСОБА_9 , який стоїть біля залізно-бетонного парапету підземного переходу у напрямку Куликового поля, в лівій руці тримає мобільний телефон. На фото (скріншоті) №4 зображено особу, одягнену куртку чорного кольору з синіми плямами, та кросівки червоного кольору з підошвою білого кольору, яка рухається зі сторони залізничного вокзалу м. Одеси до залізо-бетонного парапету підземного переходу у напрямку Куликового поля, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 . На фото №5 (скріншот) міститься зображення особи, одягненої в куртку чорного кольору та кросівки червоного кольору із білою підошвою, яка, згідно відеозапису, вихоплює у потерпілого мобільний телефон та швидко біжить у підземний перехід, у напрямку Куликового поля. На фото №6 (скріншот) зображено потерпілого та особу, одягнену у куртку чорного кольору з синіми плямами, та кросівки червоного кольору з підошвою білого кольору, які біжать у підземний перехід у напрямку Куликового поля. На фото №7 (скріншот) зображено особу, яку на досудовому розслідуванні індетифікована як свідок ОСОБА_10 , яка біжить у підземний перехід у напрямку Куликового поля. На фото №8 (скріншот) міститься зображення особи, одягненої у куртку чорного кольору з синіми плямами, та кросівки червоного кольору з підошвою білого кольору, яка вибігає з підземного переходу у напрямку Куликового поля м. Одеси. На фото №9 (скріншот) зображено особу? яка одягнена у куртку чорного кольору з синіми плямами, та кросівки червоного кольору з підошвою білого кольору, в руці тримає предмет ззовні схожий на телефон, екран якого світиться, біжить у напрямку Куликового поля м. Одеси.

Речовими доказами:

- одяг обвинуваченого ОСОБА_4 , добровільно ним виданий співробітникам поліції згідно письмової заяви від 17.06.2021 року, а саме: куртка чорного кольору з абстрактними плямами синього кольору, кросівки червоного кольору з підошвою;

- 2 DVD диска із відеофайлами у кількості 16 штук.

Наведені докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Надані стороною захисту докази, а саме: протокол прийняття від потерпілого ОСОБА_9 заяви про вчинення злочину, протоколи пред`явлення ОСОБА_9 та свідку ОСОБА_10 для впізнання обвинуваченого з додатками, протоколи огляду відеозаписів з камер спостереження з додатками та речові докази (одяг обвинуваченого) - суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Наведені, досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Заперечення стороною захисту причетності ОСОБА_4 до відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності. Досліджені безпосередньо судом докази в їх сукупності, покладені в основу обвинувального вироку, узгоджуються між собою, є логічно-послідовними та не викликають сумнівів у їх достовірності.

Так, потерпілий ОСОБА_9 , зазнавши протиправного посягання, звернувся до правоохоронних органів та повідомив про обставини вчинення злочину, що знайшли своє відображення у протоколі від 13.06.2021 року.

Цього ж дня до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 ККУ, в якому знайшли відображення усі встановлені судом обставини відкритого заволодіння майном потерпілого.

Під час досудового розслідування, виходячи із отриманих відомостей щодо прикмет правопорушника, зафіксованих камерами зовнішнього спостереження, встановлено особу ОСОБА_4 , який добровільно видав для приєднання до матеріалів кримінального провадження свій одяг, що відповідає ознакам речових доказів, зазначеним у ч.2 ст. 98 КПКУ, а саме: куртка чорного кольору з абстрактними плямами синього кольору, кросівки червоного кольору з підошвою.

Аналіз відеозаписів з камер спостереження, розташованих на місці події, дає підстави прийти до чіткого і переконливого висновку про те, що особа, яка відкрито заволоділа майном потерпілого, була одягнута в куртку і кросівки, які в подальшому видав обвинувачений працівникам поліції, а саме: куртка чорного кольору з абстрактними плямами синього кольору, кросівки червоного кольору з підошвою.

Якість зображення на відеозаписах не дозволяє ідентифікувати особу правопорушниками за рисами обличчя, утім дає можливість переконливо встановити його особу за статурою і одягом.

Слідчий провів огляд вказаних відеозаписів і одягу обвинуваченого та приєднав їх в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_10 який був очевидцем події злочину та зафіксований камерами відеоспостереження, хоча і відмовився надавати показання в суді на підставі ст. 63 Конституції України, утім, на досудовому розслідування впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка заволоділа майном потерпілого ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_9 також під час впізнання за фотознімками вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка заволоділа його мобільним телефоном, зазначивши, що на час проведення слідчої дії він добре його запам`ятав, хоча і бачив лише миттєво.

Ключовими доказами у справі є послідовні та переконливі показання потерпілого, протоколи для пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання потерпілому і свідку ОСОБА_10 , одяг потерпілого та відомості, що містяться на відеозаписах з камер зовнішнього спостереження, які дозволяють суду ідентифікувати особу ОСОБА_4 за його статурою, і одягом, який характеризується сукупністю індивідуальних ознак, а саме: забарвлення куртки, яка має чорний колір із абстрактними множинними плямами синього кольору, а також кросівок червоного кольору з підошвою білого кольору.

При цьому суд звертає увагу, що якість фото - скріншотів відеозапису лише частково дає уявлення про одяг обвинуваченого, утім, переглядом відеозаписів із застосуванням режиму уповільненого відтворення, чітко встановлено стовідсоткове співпадіння зовнішніх ознак одягу, який зафіксований відеокамерами та одягу, що був виданий ОСОБА_4 на другий день після вчинення злочину: куртки, яка має чорний колір із абстрактними множинними плямами синього кольору, а також кросівок червоного кольору з підошвою білого кольору. Наведені характеристику вказаного одягу є нетиповими, а тому виключається ризик його належності стороннім особам.

Досліджені докази в сукупності переконливо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 та спростовують доводи сторони захисту щодо його невинуватості.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вислухавши пояснення обвинуваченого, свідка, перевіривши письмові докази, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочину мала місце, а винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 186 ККУ, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд вважає, що наведені докази у їх сукупності, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення відкритого викрадення майна потерпілого за наведених обставин.

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованого стороною обвинувачення, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Щодо неврахування окремих доказів та доводів сторони захисту

Суд визнає недопустими доказом фото - скріншот з відеозапису ( а.с. 67) у протоколі огляду від 10.07.2021 року, на якому зображено ОСОБА_4 , одягненого в чорну куртку з синіми плямами та червоні кросівки з білою підошвою, в руці тримає предмет ззовні схожий на телефон, екран якого світиться, біжить у напрямку Куликового поля, м. Одеси , - оскільки його походження не встановлено. Переглядом долучених до справи відеозаписів встановлено відсутність такого зображення ОСОБА_4 .

Письмову заяву ОСОБА_4 про з`явлення зі зігнанням від 17.06.2021 року суд також не приймає до уваги, оскільки обвинувачений під час судового розгляду не підтвердив викладені у ній обставини.

Показання свідка ОСОБА_10 , суд також не враховує в якості доказів, так як він відмовився відповідати в суді на запитання на підставі ст. 63 Конституції України.

Доводи захисника ОСОБА_11 про те, що на відеозаписах не міститься зображення ОСОБА_4 суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовані під час дослідження цих відеозаписів.

Твердження про необхідність проведення портретної експертизи суд вважає безпідставними, оскільки якість відеозапису надає можливість чітко ідентифікувати особу ОСОБА_4 за його статурою та одягом.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається лише позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

ОСОБА_4 є громадянином Республіки Молдова, не одружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразовий судимий за скоєння навмисних злочинів, в тому числі, проти власності.

Обвинувачений не визнав свою вину, не розкаявся у вчиненому злочині та не вішкодував завдані збитки.

Згідно медичної довідки, виданої Одеською міською медичною частиною №21, ОСОБА_4 вживає метадон та перебуває на обліку у нарколога.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на викладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку, ставлення до вчиненого, наслідки злочину, вказану обтяжуючу покарання обставину, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання необхідним для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-90, 186 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період часу з 29.03.2022 по день вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з 29.03.2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- куртку чорного кольору з синіми плямами, кросівки червоного кольору з білою підошвою - вважати повернутими власнику ОСОБА_4

- 2 DVD диска із відео файлами у кількості 16 штук - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

04.04.2024