Справа № 947/1435/24
Провадження № 1-кс/947/4380/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 14.08.2023 у нічний час доби, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванню місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої недоторканості нормального фізичного, психологічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинення відносно останньої розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної пристрасті, а також збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої.

З метою реалізації задуманого, ОСОБА_5 14.08.2023 у нічний час під час телефонної розмови під приводом спілкування запросив малолітню ОСОБА_6 до себе в гості, а саме до будинку, за місцем свого проживання, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Наступного дня, тобто 15.08.2023 близько 11:00 години, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , запросив ОСОБА_6 до своєї кімнати, де остання зайняла місце на ліжку поруч із ОСОБА_5 та переглядала соціальні мережі в мобільному телефоні.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм фізичним розвитком є малолітньою особою, приступивши до реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення власної статевої пристрасті, а також збудження у малолітньої ОСОБА_6 . статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої, шляхом розбещення останньої, переконавшись у відсутності будь-яких дорослих осіб, проте в присутності малолітньої

ОСОБА_6 , діючи всупереч «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, з сексуальних мотивів, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток дитини, а також формування у неї аморальних поглядів, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, а також тим, що малолітня потерпіла ОСОБА_6 в силу свого малолітнього віку, не могла чинити опір вчиненим щодо неї сексуальним діям, 15.08.2023 близько 11:00 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у своїй кімнаті, що розташована в будинку 46, за адресою: АДРЕСА_1 , наблизився до малолітньої ОСОБА_6 та здійснив фізичне розбещення останньої, яке виразилось у тому, що ОСОБА_5 почав торкатись до її ніг, сідниць, грудей та статевих органів малолітньої ОСОБА_6 , стягнув з останньої штани, а потім спідню білизну, у які була одягнена остання, а топ та бюстгальтер підняв до шиї, одразу після чого роздягнувся, знявши з себе футболку, шорти та труси, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті почав мастурбувати, після чого здійснив еякуляцію на груди малолітньої ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, яке кваліфікується як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

25.03.2024 слідчим СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси, в ході якого було виявлено підозрюваного, якого оголошено в розшук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Sigma mobile» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» НОМЕР_2 , яким користувався останній.

Вказані речі було вилучено та постановою т.в.о. старшого слідчого в ОВС криміналіста Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області було визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінального провадження.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча в судове засідання не з`явилася надала заяву в якій клопотання підтримала, у зв`язку із службовою завантаженістю просила розглянути у її відсутності.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 надав заяву в якій заперечував проти заявленого клопотання слідчого, просив розглянути у відсутності власника та його захисника.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільний телефон необхідно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 25.03.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначений вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.03.2024 в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Sigma mobile» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператору ТОВ «лайфселл» НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1