Справа № 308/7531/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/768/23, за апеляційними скаргами, які подали: адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , та адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні внесеному 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000334, та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 лютого 2024 року включно щодо:

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 ;

та обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_17 .

Цією ухвалою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_18 ; обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_21 - продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн, яку вони внесли та з покладенням на обвинувачених процесуальних обов`язків передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці, тобто до 18 лютого 2024 року включно: а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони фактично проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; не спілкуватися з визначеними судом особами.

Ухвала суду оскаржується в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за №0000334, внесене 29.06.2022 до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 1 ст. 309 КК України. У кримінальному провадженні 13 грудня 2023 року, прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставою для продовження застосованих запобіжних заходів є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які, на переконання прокурора, не змінилися, є реальними та на час розгляду клопотання існують. Так, прокурор вважає, що перебування обвинувачених на волі може негативно вплинути на хід судового розгляду, оскільки обвинувачені можуть вчиняти тиск на основного свідка у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що більшість обвинувачених є мешканцями інших регіонів, тому не зможуть виконувати покладені на них обов`язки та матимуть змогу ухилятися від суду, знаючи про покарання, яке їм загрожує, а також зможуть продовжити злочинну діяльність. Просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також те, що ризики переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на свідка, який конфіденційно співпрацює зі стороною обвинувачення, є реальними і такими, що існують. Судом також констатовано, що застосування менш суворих запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених, а також не зменшить наявних ризиків. Судом враховано характеризуючі відомості про особу кожного з обвинувачених, характер пред`явленого їм обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 . З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що застосування альтернативних запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання на цій стадії судового процесу є недоцільним з огляду на їх непропорційність встановленим ризикам. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що судове провадження щодо обвинувачених триває, суд констатує про відсутність підстав для зміни обраного запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 . Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд також дійшов висновку про те, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом взято до уваги тяжкість та характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів. При цьому кримінальні правопорушення, передбачені статтями 307, 311 і 317 КК України, віднесені до злочинів у сфері обігу особливо небезпечних наркотичних засобів, що створює загрозу для здоров`я населення. У свою чергу, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 255 КК України, посягають на громадську безпеку. Тому, суд обґрунтованими визнав доводи сторони обвинувачення про доведеність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо цих обвинувачених.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. Вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_15 вирішується вдесяте, при цьому, стороною обвинувачення не долучено жодних нових доказів, які б свідчили про те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу є реальними і наявними. Звертає увагу на те, що стороною захисту заявлено клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу, визначивши обвинуваченому розмір застави, що обґрунтовано було тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор не існують, оскільки обвинувачений ОСОБА_15 не має наміру ні переховуватись від суду, ні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ні впливати на свідка у кримінальному провадженні, а окрім того, обвинувачений є немолодим за віком, має постійне місце проживання, хронічне захворювання, яке наразі загострилось, його дружина ОСОБА_23 , тяжко хворіє на онкологічне захворювання та відповідно потребує допомоги, раніше не судимий. Окрім цього, помилковими та недоведеним вважає адвокат доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_15 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, з огляду на те, що обвинувачений засуджений вироком Києво-Святошинського суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 142 КК України в редакції Закону України 1960 року, оскільки судимість у ОСОБА_15 є погашеною, відповідно вказаний ризик є недоведеним. Звертає увагу на те, що ОСОБА_15 не пред`явлено обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення у складі злочинної організації. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою визначити обвинуваченому ОСОБА_15 розмір застави.

Адвокат ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання апелянта, підозра ОСОБА_13 є необґрунтованою. Зазначає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. Звертає увагу на те, що його підзахисний перебуває під вартою більше дванадцяти місяців. Також апелянт зазначає, що ризик переховування ОСОБА_13 від органів досудового розслідування та суду є недоведеним, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, одружений. Крім того, ризик незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні є безпідставним, позаяк свідок у кримінальному провадженні допитаний слідчим суддею та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів. Також адвокат ОСОБА_12 зазначає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не існує, оскільки його підзахисний ОСОБА_13 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано та не доведено неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_13 . Прокурором безпідставно та необґрунтовано у клопотанні не ставиться питання про визначення розміру застави. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі визначити розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_10 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра у вчиненні інкримінованих його підзахисному кримінальних правопорушень є необґрунтованою, обраний щодо нього запобіжний захід вважає занадто суворим. Зазначає, що жоден із наведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджений належними доказами. Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_11 утримується під вартою з 19 грудня 2022 року, тобто приблизно один рік, за цей час умови запобіжного заходу обвинувачений не порушував, на слідчі дії з`являвся, не чинив жодних перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій, відносно учасників кримінального провадження не має наміру чинити який-небудь тиск. Зазначає, що ОСОБА_11 раніше не судимий, має вищу освіту, можливість працевлаштуватись, у нього є сім`я, на утриманні троє дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та перебування. З огляду на наведене, достатнім є застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання захисника, підозра його підзахисному ОСОБА_6 є необґрунтованою. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. Апелянт також зазначає, що ОСОБА_6 утримується під вартою більше 10 місяців, упродовж цього часу процесуальна поведінка обвинуваченого відповідала вимогам закону, тобто ОСОБА_6 з`являвся на всі процесуальні і слідчі дії, не чинив жодних перешкод у проведенні таких дій, до всіх учасників кримінального провадження ставиться з повагою, тому ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадження існувати не може. Сторона захисту також вважає, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини є сфальсифікованими. Апелянт також вважає, що судом не враховано, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, може працевлаштуватись, у нього є сім`я, що є підставою для визначення відносно ОСОБА_6 розміру застави із покладенням відповідних процесуальних обов`язків. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду, на їх першу вимогу; не спілкуватися зі свідками, експертами, іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні; не відлучатися з населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора, суд.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_25 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. Зазначає, що підозра ОСОБА_25 є необґрунтованою та незаконною, ґрунтується виключно на припущеннях. Зазначає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовини, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). Судом залишено поза увагою те, що сторона обвинувачення не надала належних доказів, які б підтвердили те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Апелянт вказує на належну процесуальну поведінку свого підзахисного за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_25 утримується під вартою більш ніж десять місяців. Окрім того, адвокат вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не взяв до уваги дані про особу обвинуваченого : ОСОБА_25 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, що свідчить про те, що відносно обвинуваченого необхідно обрати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_25 обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та визначити щодо обвинуваченого ОСОБА_25 розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду, вважає, що така підлягає скасуванню. Зазначає, що підозра обвинуваченій ОСОБА_8 є необґрунтованою. Посилається на те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовини, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). Адвокат вважає, що наведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують. За період дії запобіжного заходу, тобто упродовж більш ніж десяти місяців обвинувачена ОСОБА_8 умови запобіжного заходу не порушувала, її процесуальна поведінка відповідала вимогам закону, обвинувачена ОСОБА_8 не має на меті вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки має постійне місце проживання, у неї є сім`я, наміру впливати на свідка у обвинуваченої також немає. Більш того, вказаний у клопотанні прокурора свідок у порядку ст. 255 КПК України вже допитаний судом. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та визначити щодо неї розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання захисника, підозра його підзахисному ОСОБА_9 є необґрунтованою. Вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовини, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). Місцевим судом залишено поза увагою те, що сторона обвинувачення не надала жодних належних доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянт вказує на належну процесуальну поведінку свого підзахисного за період дії запобіжного заходу, а також посилається на те, що ОСОБА_9 утримується під вартою приблизно десять місяців. Також посилається на дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_9 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, що свідчить про необхідність обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та визначити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Апеляційні скарги розглядаються за відсутності прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника - адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_13 , та його захисників - адвокатів ОСОБА_12 та ОСОБА_26 , обвинуваченого ОСОБА_15 , його захисника адвоката ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422-1 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності цих осіб апеляційний суд бере до уваги, що: вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг; заяви про відкладення розгляду апеляційних скарг не подавали; в апеляційних скаргах не порушується питання про погіршення становища обвинувачених і вони не бажали брати участь у розгляді апеляційних скарг; адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 подали заяви про розгляд апеляційних без їхньої участі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

При оцінці доводів апеляційних скарг та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Також суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги те, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, а ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України передбачені покарання у виді позбавлення волі, відповідно, на строк від 7 до 12 та від 5 до 12 років відповідно.

Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , мають значний ступінь суспільної небезпеки та значний резонанс у суспільстві.

Апеляційний суд також погоджується і з висновком місцевого суду про те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , тяжкість кримінальних правопорушень, а також те, що судове провадження не закінчено і судом всі свідки не допитані та не досліджені всі докази, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть ухилятися від явки до суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що вищевказані обвинувачені, окрім обвинуваченого ОСОБА_11 , зареєстровані поза межами Закарпатської області і вік та стан здоров`я обвинувачених не унеможливлюють застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить і про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при застосуванні запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ризики переховування їх від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків, - на даний час не зменшилися і надалі продовжують існувати.

З матеріалів контрольного провадження убачається, що сторона захисту під час розгляду клопотання не надала доказів, а також не вказувала на конкретні дані, які би підтверджували, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, встановлені при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися або відпали.

На наявність таких даних сторона захисту не посилається і в апеляційних скаргах.

Тому, на переконання апеляційного суду, продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених.

При цьому, колегія суддів бере до уваги і той факт, що застосований щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , запобіжний захід із урахуванням його тривалості та в співвідношенні із тяжкістю обвинувачення станом на час розгляду апеляційних скарг не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, із огляду на сукупність викладених обставин щодо тривалості перебування обвинувачених під вартою, даних про їх особи, у силу характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (допит свідків, дослідження письмових та речових доказів), суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та дієвості кримінального провадження.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і дійшов до обґрунтованого висновку й про неможливість визначення обвинуваченим розміру застави, із чим погоджується і колегія суддів, вважаючи, що факт неможливості визначення обвинуваченим розміру застави підтверджується вищенаведеними обставинами та ґрунтується на вимогах КПК України, зокрема, положеннях ст. ст. 177, 178 та ч. 4 ст. 183 цього Кодексу.

Доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , про те, що підозра ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції, при цьому також зазначає, що на цій стадії судового розгляду (вирішення питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим на час судового провадження), як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій кожного обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в матеріалах контрольного провадження наявні докази, які на даному етапі судового розгляду кримінального провадження свідчать про можливу причетність обвинувачених до вчинення інкримінованих їм кримінально-караних діянь, а також про наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, запобіганню яким більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім.

У зв`язку з цим, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційних скарг: адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини є сфальсифікованими; адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах ОСОБА_25 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну), огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовини, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги).

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , про те, що обраний щодо ОСОБА_11 запобіжний захід є занадто суворим, а жоден із наведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджений належними доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий, має вищу освіту та можливість працевлаштуватись, у нього є сім`я та троє дітей на утриманні, позитивно характеризується за місцем проживання та перебування, утримується під вартою з 19 грудня 2022 року, тобто приблизно один рік, за цей час умови запобіжного заходу обвинувачений не порушував, на слідчі дії з`являвся, не чинив жодних перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій, відносно учасників кримінального провадження не має наміру чинити який-небудь тиск.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що достатнім буде застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , про те, що сторона обвинувачення не надала нових доказів, які б свідчили про те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу є реальними і вони наявні і досі, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, а відтак і не впливають на висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про те, що: обвинувачений ОСОБА_15 не має наміру ні переховуватись від суду, ні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ні впливати на свідка у кримінальному провадженні; обвинувачений є немолодим за віком, має постійне місце проживання, раніше не судимий, оскільки судимість погашена, має хронічне захворювання, яке наразі загострилось, його дружина ОСОБА_23 тяжко хворіє на онкологічне захворювання та відповідно потребує допомоги, йому не пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в складі організованої групи, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують наявність встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Із урахуванням вищенаведеного, а також того, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, апеляційний суд визнає безпідставними вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про визначення обвинуваченому ОСОБА_15 розміру застави.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 про те, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 відповідала вимогам закону, тобто ОСОБА_6 з`являвся на всі процесуальні і слідчі дії, не чинив жодних перешкод у проведенні таких дій, до всіх учасників кримінального провадження ставиться з повагою, раніше не судимий, має постійне місце проживання, може працевлаштуватись, у нього є сім`я, утримується під вартою більше десяти місяців, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_25 , про те, що сторона обвинувачення не надала належних доказів, які б підтвердили існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_24 на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_25 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_25 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, утримується під вартою більше десяти місяців, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_25 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_25 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченого ОСОБА_25 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що сторона обвинувачення не надала жодних належних доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_24 на належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, утримується під вартою більше десяти місяців, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченого ОСОБА_9 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про те, що наведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_24 на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, у неї є сім`я, наміру впливати на свідків не має, утримується під вартою більше десяти місяців, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_24 про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченої ОСОБА_8 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , про те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посиланння адвоката ОСОБА_12 на те, що обвинувачений ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки, одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, утримується під вартою більше дванадцяти місяців, свідок у кримінальному провадженні вже допитаний, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначення розміру застави.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 про те, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано та не доведено неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , а також безпідставно не визначено розмір застави, - апеляційний суд визнає необґрунтованими та спростованими матеріалами контрольного провадження та висновками суду першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, апеляційний суд бере до уваги те, що обвинувачені тримаються під вартою на підставі рішень суду, а тривалий розгляд кримінального провадження зумовлений його складністю. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що застосований щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , запобіжний захід із урахуванням його тривалості та в співвідношенні із тяжкістю обвинувачення станом на час розгляду апеляційних скарг не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу.

При оцінці доводів апеляційних скарг, на які посилаються захисники обвинувачених, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачені й не мають на меті ухилятися від суду, а також незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє й апеляційні скарги в частині доводів про відомості, що характеризують осіб обвинувачених.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинувачених таких захворювань, що виключають тримання їх під вартою, в ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає триманню їх під вартою.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи сторони захисту про можливість застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, задовольнивши клопотання прокурора та продовжив обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, однак на строк не більше ніж 60 днів, а також відмовив у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_14 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги, доводи яких не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягають, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується в апеляційних скаргах.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги, які подали: захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - адвокат ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , - адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинуваченого ОСОБА_13 , - адвокат ОСОБА_27 , захисник обвинуваченого ОСОБА_15 , - адвокат ОСОБА_14 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні внесеному 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334, та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 лютого 2024 року включно, щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: