Справа № 308/4909/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000487

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням згідно якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 13.03.2024 року затримання ОСОБА_3 , майно, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S10» чорного кольору в чохлі сірого кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Voodafone» НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy S21» чорного кольору в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung» чорного кольору без чохла; грошові кошти в сумі 40000,00 грн., купюрами номіналом по 1000 грн. кожна в кількості 40 шт., наступних серій та номерів: БН2125886, БН1415141, БП7515024, БП5444779, АГ7481999, БП1531268, АТ0722981, БР0897468, БП4508940, ЕГ5617841, БМ4376365, АИ0593518, АЄ2559304, БМ6860177, АЖ4875659, АИ4977851, БН3425815, АЄ4292627, БМ5064519, АТ2860542, БК9368605, ВС3873001, БП3667309, АЄ9824864, БЛ2219620, БП7515306, АЗ3009397, ЕБ7149470, ЯБ7136320, ЕГ5664373, АК9814634, БП3105693, ЯБ4905119, ЕВ7696898, АД0363289, АБ1114565, АВ6841191, АА7474639, АВ3455074, БР7123468, зазначаючи, що такі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як убачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та обшуку затриманої особи від 13.03.2024 року, мобільні телефони та грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, були вилучені у ОСОБА_3 під час проведення його особистого обшуку як затриманого в порядку ст. 208 КПК України. Такий був проведений у період з 11 год. 50 хв. по 12 год. 02 хв. 13.03.2024 року.

Частиною 8 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Особистий обшук особи під час затримання визнається складовою частиною затримання особи в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України і здійснюється без ухвали слідчого судді.

Згідно приписів ч.1 та ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Частиною другою вищевказаної статті кримінально процесуального передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно положень ч.1,2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Щодо тимчасово вилученого майна обов`язковим є вирішення питання щодо накладення на таке арешту.

У відповідності до вимог абз. 1 ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час проведення 13.03.2024 року затримання ОСОБА_3 , майно надійшло до суду з пропуском встановленого строку, а саме 15.03.2024 року, на що також вказує захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у своїй заяві.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин (за винятком випадку передбаченого ч.4 ст. 117 КПК України). Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.

Однак, звернувшись до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з пропуском, встановленого абз 1 ч.5 ст. 171 КПК України, процесуального строку, слідчий не вказує жодної поважної причини пропуску вказаного строку.

Крім того, абзацами третім та четвертим ч.2 ст. 168 КПК України, встановлено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Разом з тим, у клопотанні слідчим не обгрунтовано необхідність вилучення мобільних телефонів, з урахуванням вимог вищевказаної статті.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слід повернути прокурору, для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000487 повернути заступнику начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 для усунення, зазначених недоліків.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, встановити строк для усунення недоліків у сімдесят дві години.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1