Справа №463/4761/24
Провадження №1-кс/463/4217/24
У Х В А Л А

04 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за завою про злочин від 23.04.2024.

Скаргу мотивує тим, що 23.04.2024 поштовим відправленням скеровано на адресу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України погрози вбивством. Згідно інформації отриманої від чергового ЛРУП №1, в телефонному режим слідує, що матеріали зареєстровано в ЄО за №14548. 20.05.2024 на адвокатський запит отримано відповідь від ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області №Аз-122/Аз-123/Аз-126/01/37/09-24, згідно якої слідує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань невнесенні, у зв`язку з відсутністю будь-яких даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Відповідно станом на день подання скарги, відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені. Зазначена бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, на думку скаржника суперечить положенням ч.1 ст.214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Враховуючи наведене вважає, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.214 КПК України. Тому просить зобов`язати посадову особу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин.

В судове засідання скаржник та адввокат не з`явилися, разом з тим до початку розгляду справи по суті адвокат ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини". Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи.

Посадова особа Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській областіна розгляд скарги не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2024 поштовим відправленням скеровано на адресу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України погрози вбивством. Згідно інформації отриманої від чергового ЛРУП №1, в телефонному режим слідує, що матеріали зареєстровано в ЄО за №14548. 20.05.2024 на адвокатський запит отримано відповідь від ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області №Аз-122/Аз-123/Аз-126/01/37/09-24, згідно якої слідує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань невнесенні, у зв`язку з відсутністю будь-яких даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Станом на момент розгляду даної скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування внесенні не були. Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України, а тому скаргу в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.307 КПК України, а також виходячи з того, що у своїй процесуальній діяльності згідно положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним, приходжу до переконання, що вимоги скаржника в частині визнання бездіяльності незаконною виходять за межі повноважень слідчого судді, а тому до задоволення не підлягають.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 284, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити частково.

зобов`язати уповноважену посадову особу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 23.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В решті в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1