Справа № 521/2062/24
Номер провадження:1-кс/521/517/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снігурівка, Миколаївської області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000659 від 02.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.

В невстановлений час та в невстановленому місці, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконних прибутків від експлуатації людей, яка полягала у примусовому втягненні у зайняття жебрацтвом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням, переміщенням осіб, з уразливим станом, через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин з метою їх експлуатації, яка полягала у примусовому втягнені у зайняття жебрацтвом.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 розробив злочинний план вербування, переміщення, переховування людей, використовуючи їх уразливий стан, з метою примусового втягнення у зайняття жебрацтвом.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 на початку 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, познайомився зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому запропонував здійснювати вербування, переміщення людей, які перебувають в уразливому стані, з метою їх експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, на що ОСОБА_4 погодився та вступив з ОСОБА_7 в попередню злочинну змову.

Крім того, для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 на початку 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, познайомився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому запропонував здійснювати вербування, переміщення, переховування людей, які перебувають в уразливому стані, з метою їх експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, на що ОСОБА_8 погодився та вступив з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в попередню злочинну змову.

З метою організації зайняття жебрацтвом потерпілими ОСОБА_7 заздалегідь підшукав та орендував будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в підвалі якого облаштував місце утримання потерпілих. З метою швидкого та зручного розміщення потерпілих на місцях безпосереднього жебракування ОСОБА_7 придбав автомобіль марки БМВ 520 сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , керування яким довірив ОСОБА_8 , та на якого поклав відповідний обов`язок.

В той же час, розуміючи, що процес жебракування ґрунтується на виникненні почуття жалю у осіб, які жертвують до жебраків, ОСОБА_7 придбав декілька інвалідних візків, які активно за вимогою ОСОБА_7 використовували потерпілі у процесі жебракування.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, співучасники здійснювали пошук осіб, які перебувають в уразливому стані, тобто в стані який позбавляє або обмежує здатність людини усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.

Після підшукання вказаної особи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, здійснювали її вербування та використовуючи її уразливий стан (відсутність засобів для існування, місця проживання, одягу та інших необхідних для існування речей) схиляли вказану особу до необхідності її доставки до заздалегідь підготовленого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідно до злочинного плану, здійснювали нетривале забезпечення засобами існування вказану особу. Після чого, співучасники, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також обману, обіцяючи потерпілим отримання прибутку від зайняття жебрацтвом примусово схиляли останнього до надання згоди на його експлуатацію.

Надалі, ОСОБА_8 діючи за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь придбаний автомобіль марки БМВ 520 сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , розвозив потерпілих, із спеціально придбаними інвалідними візками до місць безпосереднього жебрацтва на території міста Одеси.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 та узгодженого зі всіма співучасниками злочинного плану, з метою недопущення порушення робочого графіку, та ефективного отримання незаконного прибутку ОСОБА_8 та ОСОБА_4 здійснювали спостереження за потерпілими на місцях жебрацтва, та у випадку втечі останніх або ухилення від зайняття жебрацтвом, одразу доповідали про вказаний факт ОСОБА_7 та надалі діючи за його вказівками застосовували до потерпілих покарання у вигляді завдання побоїв або психологічного насилля, яке включало в себе ображання, приниження честі та гідності останніх.

Відповідно до плану ОСОБА_7 розробив графік експлуатації потерпілих, яка відповідно вказаного графіку відбувалась кожного дня, без вихідних з 08 год 00 хв ранку по 22 год 00 хв вечора. Після кожного дня жебракування, ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_4 діючи відповідно до вказівок ОСОБА_7 прибували до місць жебракування звідки транспортували потерпілих до місця їх утримання за адресою: АДРЕСА_2 .

Кошти отримані потерпілими в результаті жебракування, останні кожного дня віддавали ОСОБА_7 , який використовував їх для безпосереднього фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності та розподіляв вказані кошти між іншими учасниками, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_7 за вказані грошові кошти здійснював ремонт та обслуговування автомобіля марки БМВ 520 сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , придбання продуктів харчування, медичних засобів, одягу, засобів гігієни для потерпілих.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці 2022 року, більш точного часу не встановлено, знаходячись в селищі Таїрове, Одеського району, Одеської області ОСОБА_7 діючи відповідно до узгодженого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 злочинного плану, виконуючи пошук осіб для подальшого примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на той час перебував в уразливому стані, внаслідок збігу тяжких життєвих обставин та знаходився на вулиці без визначеного місця проживання.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебуває в уразливому стані, ОСОБА_7 запропонував йому проїхати до спеціально пристосованого для утримання потерпілих будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_9 не має засобів для існування, тобто перебуває в уразливому стані, діючи шляхом обману, обіцяючи високий заробіток, погрожуючи подальшим розшуком та застосуванням тілесних ушкоджень у випадку спроби втечі, запропонував останньому зайнятися жебракуванням, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи відповідно до злочинного плану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 в період часу з кінця 2022 року по жовтень 2023 року, зранку кожного дня розміщували потерпілого на місцях жебракування на території міста Одеси, а ввечері доставляли до місця утримання потерпілих за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_7 присвоював собі отримані від жебракування кошти, частину яких розподіляв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а іншу частину використовував для фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності, забезпеченням проживання потерпілих.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою один з одним в період часу з кінця 2022 року по жовтень 2023 року здійснювали експлуатацію ОСОБА_9 , шляхом примусового втягнення його у зайняття жебрацтвом.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вербування, переміщення людини вчинені з метою експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, з використанням уразливого стану потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2023, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 діючи відповідно до узгодженого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 злочинного плану, виконуючи пошук осіб для подальшого примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, рухаючись разом з останніми на автомобілі марки БМВ 520 сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 , зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на той час перебував в уразливому стані, внаслідок збігу тяжких життєвих обставин та знаходився на вулиці без визначеного місця проживання.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 перебуває в уразливому стані, ОСОБА_7 запропонував йому проїхати до спеціально пристосованого для утримання потерпілих будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_10 не має засобів для існування, тобто перебуває в уразливому стані, діючи шляхом обману, обіцяючи високий заробіток, погрожуючи подальшим розшуком та застосуванням тілесних ушкоджень у випадку спроби втечі, запропонував останньому зайнятися жебракуванням, на що ОСОБА_10 погодився.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи відповідно до злочинного плану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 в період часу з початку вересня 2023 року по кінець жовтня 2023 року, зранку кожного дня розміщували потерпілого на місцях жебракування на території міста Одеси, а ввечері доставляли до місця утримання потерпілих за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_7 присвоював собі отримані від жебракування кошти, частину яких розподіляв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а іншу частину використовував для фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності, забезпеченням проживання потерпілих.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою один з одним в період часу з початку вересня 2023 року по кінець жовтня 2023 року здійснювали експлуатацію ОСОБА_10 , шляхом примусового втягнення його у зайняття жебрацтвом.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вербування, переміщення людини вчинені з метою експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, з використанням уразливого стану потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2023, більш точного часу не встановлено, знаходячись біля ринку «Південний» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 76, ОСОБА_7 діючи відповідно до узгодженого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 злочинного плану, виконуючи пошук осіб для подальшого примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на той час перебував в уразливому стані, внаслідок збігу тяжких життєвих обставин та знаходився на вулиці без визначеного місця проживання.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_11 перебуває в уразливому стані, ОСОБА_7 запропонував йому проїхати до спеціально пристосованого для утримання потерпілих будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_11 не має засобів для існування, тобто перебуває в уразливому стані, діючи шляхом обману, обіцяючи високий заробіток, погрожуючи подальшим розшуком та застосуванням тілесних ушкоджень у випадку спроби втечі, запропонував останньому зайнятися жебракуванням, на що ОСОБА_11 погодився.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи відповідно до злочинного плану, за попередньою змовою із ОСОБА_7 в період часу з грудня 2023 року по січень 2024 року, зранку кожного дня розміщували потерпілого на місцях жебракування на території міста Одеси, а ввечері доставляли до місця утримання потерпілих за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_7 присвоював собі отримані від жебракування кошти, частину яких розподіляв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а іншу частину використовував для фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності, забезпеченням проживання потерпілих.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою один з одним в період часу з грудня 2023 року по січень 2024 року здійснювали експлуатацію ОСОБА_11 , шляхом примусового втягнення його у зайняття жебрацтвом.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вербування, переміщення людини вчинені з метою експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, з використанням уразливого стану потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки йому загрожує покарання у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої;

- ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на останніх, оскільки вказані особи на протязі тривалого часу утримувалися за адресою, де також проживав ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 , не мають постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, перебувають в уразливому стані. Крім того, відповідно до допитів потерпілих в даному провадженні ОСОБА_4 застосовував до останніх заходи фізичного характеру у випадку порушення встановлених ОСОБА_7 правил роботи, а саме наносив тілесні ушкодження;

- ОСОБА_4 може продовжити чи повторити протиправну поведінку, у ОСОБА_4 наявний корисливого умислу на вчинення злочинів в яких підозрюється, не має постійного джерела доходу, постійної роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків. Здійснення незаконної діяльності, що пов`язана з вербуванням, переміщенням людини вчиненої з метою експлуатації у виді примусового втягнення у зайняття жебрацтвом, з використанням уразливого стану потерпілого на протязі тривалого часу та на постійній основі групою осіб за попередньою змовою. Що відповідно вказує на відношення останнього до охоронюваних інтересів та підтверджує можливість вчинення аналогічних злочинів.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

3. Позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор підтримала клопотання слідчого, просила задовольнити клопотання, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

4. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, захисника, суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним як підозрюваним, а в майбутньому, вірогідно, й обвинуваченим, покладених на нього ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є також згідно клопотання слідчого наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим (за ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої), вік та стан здоров`я підозрюваного (відомостей про тяжкі захворювання слідчому судді не надані), міцність соціальних зв`язків підозрюваного, не одружений, має постійне місце проживання в м. Одесі, не має місця реєстрації на території Одеської області, офіційно непрацевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

З цих підстав слідчим суддею не приймаються до уваги доводи захисника щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого злочину, особи підозрюваного, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

Враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки, злочини, передбачений ч. 2 ч. 149 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 має ознаки застосування або погрози застосування насильства.

Керуючись статтями: 107, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання особи, тобто з 14.02.2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.04.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати прокурору, підозрюваному, захиснику, ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1