Справа № 752/9686/24
Провадження по справі № 1-кс/752/3765/24
У Х В А Л А

іменем України

"17" травня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001426 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю власника майна - ОСОБА_4 ,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який вилучений 01.05.2024 за наслідками огляду місця події, як знаряддя злочину.

З метою збереження речового доказу, слідчий просить накласти арешт на вищезазначений автомобіль із забороною користування та розпорядження ним.

У судове засідання прокурор не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував. Просив вирішити дане питання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки, якими є копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши заперечення власника майна ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна щодо форми та змісту відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що Голосіївським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2024 о 11 год 24 хв, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Васильківській у м. Києві у напрямку вул. Маричанської у м. Києві, скоїв зіткнення з електровелосипедом, під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події в порядку ч.1 ст. 237 КПК України, який відбувся 01.05.2024 о 13 год 20 хв за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 02.05.2024 вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом та переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2

Слідчий зазначає, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом

Слідчий суддя, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, дійшов висновку, що автомобіль, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Крім того на ньому наявні сліди, зокрема механічні пошкодження, які виникли внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, та які є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди, і мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна. При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001426 від 02.05.2024 із забороною користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученого майна, під час огляду місця події, який відбувся 01.05.2024 о 13 год 20 хв за адресою: АДРЕСА_1 , аь саме на автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст оголошено 21.05.2024 об 11 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1