УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 490/8330/21

провадження № 51- 1899 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка звернулася з клопотанням (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 490/8330/21) за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Миколаївської обласної прокуратури, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складіВерховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Миколаївської обласної прокуратури з Миколаївського апеляційного суду до Херсонського апеляційного суду.

Клопотання мотивовано тим, що суддями Миколаївського апеляційного суду порушено його конституційні права та свободи. Крім того, у поданому клопотанні ОСОБА_5 , зокрема порушує питання про направлення матеріалів провадження на розгляд об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_5 , який підтримав клопотання та просив його задовольнити, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 34 КПК України до повноважень Верховного Суду відноситься вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім того, відповідно до змісту вказаної статті закону, у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Як вбачається з клопотання та долучених матеріалів на розгляді Миколаївського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Миколаївської обласної прокуратури. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 18 квітня 2024 року.

Доводи ОСОБА_5 про необхідність направлення провадження за його скаргою до іншого суду апеляційної інстанції із підстав можливої упередженості суддів Миколаївського апеляційного суду є неприйнятними, оскільки зазначені доводи є підставою для вирішення питання про відвід/самовідвід цих суддів у порядку статей 75, 80-81 КПК України.

Між тим, клопотання ОСОБА_5 не містить обґрунтування наявності жодної із підстав, визначених у ст. 34 КПК України, а доводи, якими він обґрунтовує необхідність направлення справи до іншого суду апеляційної інстанції не є підставами у розумінні статті 34 КПК України.

Разом з тим, у поданому клопотанні ОСОБА_5 ставить питання про направлення матеріалів провадження на розгляд об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду, що, відповідно до положень ст. 34 КПК України, не вирішується у межах розгляду клопотання про направлення матеріалів провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого. Проте, порушене ОСОБА_5 питання про направлення матеріалів провадження на розгляд об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду може бути вирішене відповідно до вимог ст. 434-2 КПК України з урахуванням положень ст. 434-1 КПК України.

Отже, клопотання ОСОБА_5 не містить обґрунтованих підстав для визнання його доводів винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Миколаївським апеляційним судом.

У зв`язку з цим клопотання про необхідність направлення цих матеріалів провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення немає.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 490/8330/21) за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Миколаївської обласної прокуратури, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3