07.03.2024
Справа №469/88/18 1-кп/469/12/24
В И Р О К

07 березня 2024 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Добре Баштанського району Миколаївської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , освіта середня, самозайняту особу, пенсіонера за інвалідністю 3 групи, не судимого, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3 .
У цей час у зустрічному для нього напрямку у своїй смузі рухався технічно справний автомобіль марки "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 з невстановленою в ході досудового розслідування швидкістю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами :
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, пояснивши, що він близько 21.00 год., у сутінках, виїхав з с.Коблеве у напрямку м.Миколаєва, рухався по автодорозі М-14 з увімкненим ближнім світлом у своїй смузі руху на ділянці дороги з двома смугами для руху, дружина розклала пасажирське сидіння і заснула, через деякий час відбулась ДТП, деталей якої він не пам"ятає у зв"язку з отриманням унаслідок ДТП травми голови, проте, ознайомившись з висновками судових експертиз, зрозумів, що він є винним у ДТП, у чому щиро розкаявся. Не міг надати допомоги потерпілим, так як також отримав травми, від яких тривалий час лікувався, не рухався 30 днів, ходити почав через 2 місяці після події, лікується дотепер, власного житла не має та внаслідок травми тазу не може працювати, його колишня дружина, потерпіла ОСОБА_5 , також лікувалась 5 місяців;
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до яких вона разом з обвинуваченим, який керував транспортним засобом, виїхали 02 липня 2017 року близько 09 год. вечора з с.Коблеве у напрямку м.Миколаєва, після чого свідок розклала пасажирське крісло та заснула, потім пам"ятає, що лежала на узбіччі на протилежному боці від автомобіля, попросила інших осіб викликати швидку, ОСОБА_3 лежав навпроти задніх дверей автомобіля справа на узбіччі та мав сильну кровотечу, його відвезли з місця події швидкою. Унаслідок ДТП вона отримала травми, зазначені у обвинувальному акті. Обвинувачений є обережним водієм, та утримує їх неповнолітнього сина і дитину від другого шлюбу;
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що приблизно о 10 год. вечора йому повідомила бабуся про те, що з маминого телефону повідомили про ДТП, він поїхав з Миколаєва разом з іншими родичами на місце ДТП, де у районі с.Красне побачив оранжеві "Жигулі", патрульних, мамину машину з правого боку на даху у кюветі, після чого поїхав до лікарні, де дізнався про смерть матері; обвинуваченого та іншої потерпілої на місці події не бачив.
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою місця ДТП та фототаблицею (том 1, а.с.149-169), якими зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є 83км.+800м. автодороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", розташування та пошкодження транспортних засобів, слідова інформація, характеристики ділянки автодороги, розташування дорожніх знаків тощо;
- даними додаткового огляду місця події зі схемою та фототаблицею до нього (том 1, а.с.170-176), якими на місці дорожньо-транспортної пригоди виявлені сліди рідини та маслянистої речовини;
- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи № 2043 від 02 серпня 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (т.1, а.с.180-181), згідно з яким смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної тупої травми тіла у вигляді саден та ран в області голови, тулуба та кінцівок, крововиливу в м"які покрови голови та під м"яку мозкову оболонку, множинних переломів ребер та кісток кінцівок, крововиливів в корні легень, ворота нирок та зв"язки печінки, яка ускладнилася травматичним шоком, та які утворились прижиттєво, могли утворитися в умовах ДТП;
- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи № 1242 від 18 вересня 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (т.1, а.с.184-186), згідно з яким у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді вивиху лівого стегна з переламом заднього краю вертлюжної западини, перелому 6, 7, 8 ребер праворуч, забійної рани голови та ділянці лівого колінного суглобу, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів та в умовах ДТП (зіткнення двох транспортних засобів), не виключено незадовго до звернення у лікарню 04 липня 2017 року;
- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи № 1241 від 18 вересня 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (т.1, а.с.189-190), згідно з яким у ОСОБА_5 виявлені місце тілесні ушкодження у вигляді перелому лонної та сідалищної кістки зліва, перелому бокової маси крестца, саден кінцівок, гематоми обличчя, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів, в умовах ДТП (зіткнення двох автотранспортних засобів), не виключено незадовго до звернення у лікарню 02 липня 2017 року, та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я на строк понад 21 добу;
- висновком експерта за результатами судово-автотехнічної експертизи № 17-709 від 27 жовтня 2017 року (т.1, а.с.192-197), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (т.1, а.с.191), згідно з яким на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , знаходились у працездатному стані та не мали несправності, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного водієм напрямку руху, або відмові системи;
- висновком експерта за результатами судово-автотехнічної експертизи № 17-710 від 30 жовтня 2017 року (т.1, а.с.199-204), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого (т.1, а.с.198), згідно з яким на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система автомобіля "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані; та не мали несправності, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного водієм напрямку руху, або відмові системи;
- висновком експерта за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи № 17-711 від 31 жовтня 2017 року (т.1, а.с.207-214), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого, згідно з яким перше початкове контактування між транспортними засобами сталося передньою лівою частиною автомобіля "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з передньою, більш вираженою справа, частиною автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , кут між поздовжніми осями транспортних засобів у момент їх первинного контакту складав близько 165±3 градуси, відлічуючи проти ходу годинникової стрілки від подовжньої осіб автомобіля "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , до подовжньої осіб автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 ; місце зіткнення автомобілів "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , розташовувалося в межах смуги руху у напрямку м. Одеса, тобто у смузі руху автомобіля "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- висновком експерта за результатами судової автотехнічної експертизи № 17-1183 від 22 листопада 2017 року (т.1, а.с.218-221), проведеної на підставі відповідної постанови слідчого, згідно з яким водій автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , належним та своєчасним виконанням вимог п.п.11.3, 10.1 Правил дорожнього руху мав технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду, а його дії, що передували ДТП, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв"язку з настанням ДТП; водій автомобіля "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не мав технічної можливості своїми одноособовими діями попередити дорожньо-транспортну пригоду. Встановити, чи були на місці ДТП якісь об"єкти, що перешкоджали руху автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , не є можливим, але за умов, що на смугу зустрічного руху виїхав автомобіль «ВАЗ-2101», державний номер НОМЕР_3 , то небезпека для руху була створена водієм вказаного автомобіля;
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що ОСОБА_3 вчинено з необережності тяжкий злочин, внаслідок якого потерпілими є дві особи, одна з яких загинула, а інша отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, що обвинувачений внаслідок ДТП також отримав тілесні ушкодження, що призвели до інвалідності 3 групи, характер захворювання обвинуваченого, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що потерпілі не мають до нього претензій матеріального характеру, невідшкодування потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди, факт завдання якої визнається обвинуваченим.
Обставиною, що пом"якшує покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З цих же підстав, а також з врахуванням відсутності матеріальних претензій потерпілих, узгодженої позиції учасників справи щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, визнання винуватості обвинуваченим, що свідчить про усвідомлення ним своєї протиправної поведінки та намагання виправитися, суд вважає за необхідне на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов"язків, необхідність застосування яких встановлена у судовому засіданні та застосування яких рекомендоване органом пробації.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав до суду клопотання про застосування до нього п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», у якому просив звільнити його від відбування призначеного покарання, посилаючись на перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, ОСОБА_10 , 2009 року народження (а.с.57).
За змістом ст.85, ч.1 ст.86 КК України, ч.1 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
На підставі п."в" ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", який набув чинності 07 вересня 2017 року, тобто після вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_3 станом на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" мав неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення не вчинене у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, що вбачається з результату токсикологічного дослідження (т.1, а.с.243), відповідно до якого у ОСОБА_3 етанолу не виявлено; передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" обмежень до застосування амністії судом не встановлено; вчинене кримінальне правопорушення є необережним тяжким злочином, а тому перешкоди до застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 амністії відсутні.
На підставі ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" суд, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 200 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях унаслідок смерті матері.
Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд враховує пояснення обвинуваченого щодо відсутності у нього можливості відшкодування завданої моральної шкоди у повному обсязі у зв"язку з відсутністю коштів, встановлення унаслідок ДТП інвалідності 3 групи безстроково, необхідністю реабілітації його та колишньої дружини ОСОБА_5 і утриманням двох неповнолітніх дітей, ускладенням працевлаштування, відсутністю майна та житла.
Разом з тим, обвинуваченим не спростовано, що потерпілому завдана моральна шкода саме у заявленому розмірі.
Тому, зважаючи на характер завданої потерпілому моральної шкоди, спричиненої смертю найріднішої людини матері, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір завданої моральної шкоди є співмірним з понесеними ним моральними стражданнями та навіть з урахуванням тяжких життєвих обставин обвинуваченого, який є працездатним, отримує пенсію по інвалідності (т.2, а.с.119) та може виконувати роботу відповідно до рекомендацій лікарів, не може вважатися надмірною сумою для нього, а також враховує невжиття обвинуваченим будь-яких дій на усунення завданої ним шкоди потерпілому.
Врахувуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову ОСОБА_9 у повному обсязі.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися і потреба у їх застосуванні відсутня.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи..
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 200000 (двісті тисяч) гривень.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя :