Справа № 404/3856/22
Номер провадження 1-кс/404/1658/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по кримінальному провадженню 0000596 стосовно:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, страждає на захворювання цукрового діабету, серцеві та легеневі захворювання, працює директором ТОВ «Агродар - Україна Плюс», мешкає по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, підозрюваної в іншому кримінальному провадженні за ч.1 ст.190 та ч.4 ст. 358 КК України,

підозрюваної у цьому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якій 20.04.2024 року вручили повідомлення про підозру в тому, що вона шляхом обману подала до державного органу, що уповноважений на прийняття рішень на одержання безоплатно земельних ділянок у власність, тобто використовуючи підроблені довіреності від імені громадян України, які давали можливість оформити на їх ім`я земельні ділянки в порядку реалізації права громадян на одержання безоплатно земельної ділянки у власність, заволоділа земельними ділянками державної власності, з кадастровими номерами :02:000:5153, :02:000:5145, :02:000:5146, :02:000:5151, :02:000:5154, :02:000:5138, :02:000:5136, :02:000:5143, :02:000:5142, :02:000:5137, :02:000:5148 для ведення особистого селянського господарства, розташованими на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області загальною площею 22 га, загальною вартістю 1203455грн., обернувши у подальшому їх у приватну власність ОСОБА_7 , спричинивши шкоду державним інтересам в особливо великих розмірах.

Прокурор заявлені у клопотанні вимоги підтримав.

Захисник і підозрювана заперечили проти запропонованого слідчим виду запобіжного заходу. Просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки підозрювана слідству сприяє, зацікавлена в швидкому та об`єктивному проведенні досудового розслідування, намірів переховуватись від слідства та суду не має.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки: ОСОБА_5 діяла всупереч інтересів довірителів та не повернула власникам земельних ділянок кошти від продажу землі. Крім того зміст протоколів: обшуку, допиту свідків, результати експертних досліджень містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364-1 КК України.

У перші дні досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд на стадії судового розгляду. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, тяжким, умисним, посягає на суспільні інтереси проти власності. Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Взято до уваги й тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України).

Кримінальний процесуальний закон покладає на сторону обвинувачення обов`язок довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків позапроцесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У даному конкретному випадку необхідно особливо ретельно забезпечити засаду: рівності сторін, свободи від самовикриття, забезпечення права на захист, змагальність та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст. 7 КПК України, загальні засади кримінального провадження).

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_5 гарантованого їй права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). Прокурор не подав доказів умисного переховування від слідчого чи неповажності неявок. Навпаки, підозрювана зобов`язується добровільно, свідомо, своєчасно з`являтися для проведення процесуальних дій, має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, тобто безпідставні припущення прокурора про ризик втечі в період дії воєнного стану на Україні, неявки чи невиконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. Припущення не використовуються при доказуванні. Прокурор не подав доказів, що підозрювана не з`явилася для проведення слідчих дій. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваної у цьому провадженні від слідства та суду. Навпаки, дії підозрюваної свідчать про бажання сприяти слідству, прагненні об`єктивно дослідити докази, повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак. Сукупність вказаних обставин переконує у щирості доводів підозрюваної про відсутність наміру переховування.

ОСОБА_5 тривалий час мешкає в одному постійному місці проживання, створила родину, має авторитет і сталі соціальні зв`язки. Останні десять років працює директором ТОВ «Агродар - Україна Плюс», що переконливо свідчить про достатній рівень її репутації, отримує стабільну законну заробітну плату. Отже тримання під вартою є перебільшеним заходом кримінального провадження.

Додержуючись вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховано, що: ОСОБА_5 сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює. Не зафіксовано спроб підозрюваної змінити місце її реєстраційного обліку, проживання, чи переховуватись від слідства. Не перебуває на обліках у нарколога та психіатра. Крім того, ОСОБА_5 стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на неї процесуальних обов`язків підозрюваної. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з її участю. Заперечує можливість зміни нею місця постійного проживання та зобов`язується без потреб не виїжджати за межі міста в якому проживає. Наполягає про відсутність підстав та мотивів для продовження або вчинення нового злочину.

За правилами ст. 36, 40 КПК України, на прокурора та слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх, з метою запобігання впливу на очевидців та їх родичів. Ознаки протиправної поведінки припинено. Вказані обставини переконують у припиненні злочину. Відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

На Національну поліцію покладається обов`язок ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваної виду запобіжного заходу. Завдяки цьому орган досудового розслідування зможе попередити ризик вчинення нового можливого злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення разом з постійним контролем Національної поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення прокурора з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваної, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням її під вартою, застосувавши останній тримання під домашнім арештом. Такий вид запобіжного заходу є насамперед гуманним та в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на працю та свободу, забезпечить її обов`язок утримувати соціально незахищених членів родини та одночасно контролювати її дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. ОСОБА_5 як правомірний користувач житла в якому проживає, погодилася на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у її володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої їй підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію права підозрюваної на працю та лікування від хронічних тяжких захворювань.

20.04.2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру. З цього часу у неї виник процесуальний статус підозрюваної (ч.1 ст.48 КПК України). Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 20.06.2024 року, саме до цього дня має бути застосований запобіжний захід.

Керуючись ст. 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання її під домашнім арештом у певний період доби.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання її під домашнім арештом в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 09 травня 2024 року.

Застосований ОСОБА_5 запобіжний захід в виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 20 червня 2024 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної з`являтись за місцем її проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від неї пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на підозрювану.

У разі невиконання покладених на підозрювану вище наведених обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваної.

Копію ухвали вручити підозрюваній, слідчому для виконання та постановлення на облік ОСОБА_5 і здійснення за нею контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1