Справа № 303/4954/24
Провадження № 1-кп/303/420/24
УХВАЛА

28 червня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000700 від 22.05.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що до обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 20.07.2024 року. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене, ризики, які служили підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, обвинувачений може переховуватися від органу досудового слідства, впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як наважився на вчинення тяжкого злочину в умовах воєнного стану та під час перебування на іспитовому терміні, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. В разі, якшо суд прийме рішення щодо продовження строку тримання під вартою, то застосувати заставу в меншому розмірі.

Потерпіла ОСОБА_6 залишила вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд констатує наступне.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 20 липня 2024 року.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є досягнення дієвості кримінального провадження шляхом забезпечення належної процесуальною поведінки обвинуваченого та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 (частина 1 статті 131, частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд погоджується з твердженням прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У клопотанні прокурора просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, суд приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При цьому, суд також враховує, що потерпіла допитана в судовому засіданні та під час дачі пояснень показала, що претензій до обвинуваченого немає, шкода їй відшкодована.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 4 статті 194 КПК України, визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу домашній арешт, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю із визначенням строку у межах двох місяців, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України.

З таких обставин, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підлягає до задоволення.

А тому, з урахуванням часу, необхідного для проведення та завершення судового процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за місцем проживання обвинуваченого строком на два місяці з дня винесення даної ухвали по 28 серпня 2024 року, включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк два місяці - по 28 серпня 2024 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він проживає, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ