Провадження № 1-кп/537/167/2024
Справа № 537/1511/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №0000152 від 05.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця у званні солдат, перебуваючого на посаді номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не є інвалідом та депутатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.03.2011 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

15.12.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 69, ч.2 ст. 186, ст. 69, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області на підставі ст. 365, 366 КПК України, вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської обл. від 15.12.2011 року скасовано, а справу направлено до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для нового розгляду.

13.02.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

13.08.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень.

19.09.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців.

26.12.2022 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставинах.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №351 від 02.12.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України.

Так, близько 10 год 37 хв 03.02.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора» (власником якого являється ТОВ «Вигідна покупка»), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти товари, розміщені на полицях магазину.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з полиці магазину та помістив в полімерний пакет білого кольору, який мав при собі наступні товари: воду туалетну чоловічу «DEUS KENDO» 100мл., вартістю 114,50 грн., сумку чоловічу прямокутну текстильну на плече, вартістю 324,00грн., десерт молочний «Світоч» полуничний йогурт, 90 гр. 6 шт., вартістю 256,50грн.

У подальшому ОСОБА_4 , приховавши таким чином викрадене майно, пройшов повз касу магазину, не оплативши товар, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим ТОВ «Вигідна Покупка» завдав матеріальної шкоди на загальну суму 695,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчиняв крадіжки, тому що потрібні були гроші.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюють ся та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого , оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ст. 185 ч.4 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжці/, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60, ст. 61 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин в період іспитового строку, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26.12.2022 року. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Судові витрати по справі стягнути на користь держави.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання

- за ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26.12.2022 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяця.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 03.04.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 3029 /три тисячі двадцять дев`ять/ грн. 12коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1