Справа № 590/247/24
Провадження № 1-кп/590/95/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пигарівка Середино-Будського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.369 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 близько 13:30 год. працівниками відділу поліцейської діяльності № 1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі за текстом ВПД № 1), а саме поліцейським сектору реагування патрульної поліції (далі за текстом СРПП) ОСОБА_6 та інспектором СРПП ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні, під час виконання службових обов`язків по забезпеченню безпеки дорожнього руху, рухаючись на службовому автомобілі марки «Рено-Дастер» по АДРЕСА_2 зупинено мотоцикл чорного кольору марки «Шанрей» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_3 , останній проігнорував закону вимогу поліцейських про зупинку та зупинився через деякий час на полі за АДРЕСА_3 .

В подальшому, під час спілкування поліцейським СРПП ОСОБА_6 виявлено ознаки перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, факт відсутності у водія при собі водійського посвідчення, факт не виконання вимоги про зупинку транспортного засобу, в результаті чого останньому повідомлено про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.126 ч.1, ст.122-2 ч.1 КУпАП, в результаті чого відносно останнього будуть складені адміністративні матеріали з накладенням штрафів за вище вказаними фактами.

Того ж дня, 15.03.2024 близько 13.30 год. ОСОБА_3 перебуваючи на місці, де його було зупинено, а саме на полі за АДРЕСА_2 , розуміючи та усвідомлюючи, що поліцейський СРПП ВПД № 1 ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, та відповідно до посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього отримання інформації про адміністративні правопорушення, з метою уникнення адміністративної відповідальності, в розмові з останнім висловив обіцянку надати наступного дня в АДРЕСА_2 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в розмірі 5000 грн., за не складання відносно нього адміністративних матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.126 ч.1, ст.122-2 ч.1 КУпАП і уникнення адміністративної відповідальності, на що отримав відмову та був попереджений, що вказані дії утворюють склад кримінального правопорушення.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , діючи єдиним умислом, направленим на уникнення адміністративної відповідальності, в ході подальшого спілкування з поліцейським СРПП ВПД № 1 ОСОБА_6 , в черговий раз висловив обіцянку надати наступного дня в АДРЕСА_2 службовій особі неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 5000 грн. за не складання відносно нього адміністративних матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 122-2 ч.1 КУпАП, і уникнення адміністративної відповідальності, на що також отримав відмову.

Після цього поліцейський СРПП ВПД № 1 ОСОБА_6 про вказані незаконні дії ОСОБА_3 повідомив оперативного чергового служби «102» для реєстрації відповідного факту згідно чинного законодавства.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, дав детальні покази, які узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті. Так, ОСОБА_3 суду показав, що дійсно 15.03.2024. десь о 13:30 год. в м.Дружба Шосткинського району Сумської області працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, а саме мотоцикл «Шанрей» без д.н.з, яким він керував будучі в стані а/с. Під час складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 122-2 ч.1 КУпАП, він запропонував їм неправомірну вигоду за не складання такого протоколу та не притягнення його до адміністративної відповідальності. Обвинувачений не заперечував правильність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства. Пояснив, що дуже шкодує про вчинене, просив суворо не карати.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України за клопотанням прокурора, за згодою обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, стосуються речових доказів.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина останнього у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким. Також суд враховує дані про особу винного, його вік, майновий стан та стан здоров`я, те, що злочин вчинив вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має формальну характеристику за місцем мешкання.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, негативні в тому числі і для самого обвинуваченого, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду, саме такий вид і розмір покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370,374 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ: DVD-R оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського «Боди-Кам» з назвами «0000000_ZO00O0_3253_0004»,«0000000_ZO00O0_4754_0005», «0000000_ZO00O0_0254_0006», що зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000363 - залишили в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1