Справа № 296/728/24
Вирок

Іменем України

21 червня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000135 від 31.08.2023 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, освіта середня - спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно - правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам права президент російської федерації (далі -РФ) ОСОБА_10 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994р., принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975р. та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981р. №36/103, від 16.12.1970р. №2734 (XXV) від 21.12.1965р. №2131 (XX), від 14.12.1974р. №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України.

Починаючи з 20 лютого 2014 року з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м.Севастополя , здійснено вторгнення військовим, морським і повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ. У подальшому, представниками влади РФ вчинено ряд дій, внаслідок чого здійснено окупацію частини території України АР Крим і м. Севастополя та спроба легітимізувати указані дії та таким чином РФ розпочато збройну агресію проти України.

У продовження здійснення збройної агресії проти України у березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області за вказівкою вищого політичного керівництва РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ на територію Донецької та Луганської областей України, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на їх окупацію та порушення територіальної цілісності України, створено терористичні організації, так звані «Донецька Народна Республіка» та «Луганська Народна Республіка».

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та збройних сил РФ, керівники терористичних груп, що діяли на території м. Донецька та окремих районів Донецької області, 07 квітня 2014 року з метою здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька народна республіка», яка відповідно до ознак, перелічених у абз.21 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності Донецької Народної Республіки».

Контроль та координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі, зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС РФ.

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займалися вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

07 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

13 квітня 2014 року через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року №405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, парламентської асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за №129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106- VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597- VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337- VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596- VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за № 145- VIII».

Незаконні збройні формування (далі по тексту - НЗФ) терористичної організації «ДНР», іррегулярні збройні формування РФ та військовослужбовці ЗС РФ чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку. При цьому, учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади РФ під виглядом органів державної влади створили окупаційні адміністрації РФ, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207- VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року №2268 -VIII визначено, що збройна агресія РФ розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів ЗС РФ та інших силових відомств РФ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності «ДНР» та «ЛНР».

РФ чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань РФ, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони РФ , підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам РФ, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних НЗФ, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Водночас установлено, що одним із структурних підрозділів терористичної організації «ДНР» є збройні формування, а саме «Гвардійська оперативно - тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Народної міліції Донецької народної республіки, (військова частина НОМЕР_1 ), (далі - ГОТГ « Кольчуга ») вказаний підрозділ попередньо мав назву «Окрема бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР» та « НОМЕР_2 окрема мотострілецька бригада» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )».

Зазначені збройні формування мають організовану структуру військового типу, з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. За вказаними збройними формуваннями закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу даних збройних формувань, що являються структурними підрозділами терористичної організації «ДНР», входять наступні підрозділи військового типу: ГОТГ «Кольчуга»: штаб, протитанковий артилерійський дивізіон, гарматний артилерійський дивізіон, гаубичний артилерійський дивізіон, реактивний артилерійський дивізіон, зенітно - ракетний взвод, фінансова служба, медична служба, відділ психологічного забезпечення та інші підрозділи, які підпорядковуються командиру та його заступникам; «100-а окрема мотострілецька бригада» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )»: 3 мотострілецькі батальйони, танковий батальйон, гаубичний самохідно - артилерійський дивізіон, гаубичний артилерійський дивізіон, протитанкова артилерійська батарея, рота РХБЗ, інженерно -саперна рота, рота зв`язку, медична рота, рота технічного забезпечення.

Створення «100-ї окремої мотострілецької бригади» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )» та ГОТГ «Кольчуга» (військова частина НОМЕР_1 ) не передбачено жодними нормативно - правовими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь - яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищенаведені обставини, ГОТГ « Кольчуга » (військова частина НОМЕР_1 ) та « НОМЕР_2 окрема мотострілецька бригада» 1 Армійського корпусу Народної Міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )» являються не передбаченими законом збройними формуваннями.

ОСОБА_9 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «ДНР», будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, 07.08.2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Донецьк Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши до її підрозділу - НЗФ « Гвардійська оперативно тактична група «Кольчуга » 1 Армійського корпусу Народної міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )», у складі якого діяв до жовтня 2021 року на посаді номеру розрахунку гаубиці «Мста-Б».

У той же час ОСОБА_9 в період з 07.08.2015 року до жовтня 2021 року, перебуваючи на території Донецької області, брав участь у діяльності НЗФ «Гвардійська оперативно - тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Народної міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )» відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме: чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них; бойові чергування на позиціях ГОТГ « Кольчуга » та у місцях її постійної дислокації; участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного НЗФ.

У подальшому, 24.02.2022 року о 05 годині президентом РФ ОСОБА_10 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 години 10 хвилин ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та іншим військовим формуванням. Після чого тоді ж збройні формування РФ, іррегулярні незаконні збройні формування та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані РФ (далі - військові формування РФ), сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України з метою повалення конституційного ладу та захоплення державної влади України, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме незаконно вторглись на територію України через державні кордони в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснили окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено та він триває на даний час.

Крім того, ОСОБА_9 як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2,3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Водночас, ОСОБА_9 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив взяти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - РФ з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_9 22.02.2022 року, перебуваючи в м. Донецьк, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», де вступив до складу НЗФ «115 полк 1 Армійського корпусу Народної міліції Донецької Народної Республіки» на посаду стрільця 2 взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, та у подальшому переведений до НЗФ під назвою « НОМЕР_2 окрема мотострілецька бригада 1 Армійського корпусу Народної міліції Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_3 )» на посаду стрільця 1 взводу 7 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону.

Поряд з цим, ОСОБА_9 , будучи обізнаним про те, що ЗС РФ та вказані НЗФ спільно та узгоджено ведуть бойові дії на території України, розумів, що його служба в них передбачатиме участь в таких бойових діях.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на допомогу державі - агресору, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_9 у період з 22.02.2022р. по 23.08.2023р., діючи на боці ворога - держави-агресора РФ у складі вказаних НЗФ, перебуваючи на тимчасово окупованих РФ територіях в районі н.п. Веселе Харківської та Донецької областей, вчиняв наступні дії: здійснював охорону території вищевказаних НЗФ; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників НЗФ «ДНР», які за званням чи посадою вище; підносив на бойові позиції для військовослужбовців свого підрозділу боєкомплекти, харчові продукти; здійснював чергування на бойових позиціях.

У подальшому, 23.08.2023 року під час бойового зіткнення зі Збройними Силами України неподалік АДРЕСА_3 ОСОБА_9 припинив збройний опір та склав зброю, його злочинну діяльність на боці ворога - держави-агресора РФ припинено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю. Надав наступні показання. З 2015 року проживав в м. Донецьку, являється громадянином України. З початком війни з 2015 року влаштувався у військову частину, підпорядковувався росії, в частині був до 2020 року. До 2022 року був вдома, в подальшому отримав повістку, від одержання якої не було можливості відмовитися. Потім мобілізували під м. Харків у 115 полк військової частини НОМЕР_3 . На початку березня 2022 року направили в АДРЕСА_4 , чергував на блок постах, видали автомат, військову форму, мав звання рядового. Повернулись в м. Донецьк, знаходився в лікарні. Так як відмовився підписувати контракт, то у березні - квітні 2023 року його відправили чергувати на позиції, отримав поранення. 23.08.2023р. вийшов обороняти позиції, почався штурм, запропонували здатися в полон, він та ще двоє людей склали зброю та здалися в полон Збройним Силам України. У вчиненому розкаюється, шкодує, що не встиг комісуватися.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень, його вина в цьому також підтверджується сукупністю наступних безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які колегія суддів вважає належними та допустимими:

Повідомленням Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки за №30/5/4 -10845 від 30.08.2023р., адресованого начальнику слідчого відділу УСБУ в Житомирській області, про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) громадянином України ОСОБА_9 .

Повідомленням начальника Управління СБ України в Житомирській області від 31.08.2023р. №113-1324, адресованого начальнику СВ УСБУ в Житомирській області, про виявлене кримінальне правопорушення, а саме причетність громадянина України ОСОБА_9 до протиправної діяльності терористичної організації «ДНР» та участі в незаконному збройному формуванні «101 окрема механізована мотострілецька бригада 1 Армійського корпусу народної міліції ДНР».

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за номером 0000135 від 31.08.2023р., за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.2 ст.111 КК України.

Постановою заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Житомирській області про призначення слідчого (групи слідчих) та доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 31.08.2023 року.

Постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 04.09.2023 року.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 08.09.2023 року.

Листом першого заступника начальника Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки за №30/5/4 -11381 від 14.09.2023р., адресованого старшому слідчому в ОВС УСБУ в Житомирській області, щодо виконання доручення.

Рапортом старшого оперуповноваженого ДКІБ СБ України від 06.09.2023 року, про надання ІПНП України, з випискою з ІПНП України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією вироку Будьоновського районного суду м. Донецька від 14.02.2012 року, згідно якого громадянина України ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Протоколом огляду комп`ютерних даних та додатками до нього від 06.09.2023 року, складеного старшим оперуповноваженим ДКІБ СБ України, за результатами проведення слідчої (розшукової) дії з використанням відповідних програм та співставлення фотозображень. Помилкове зазначення оперуповноваженим в протоколі дати 06.09.2022р. замість вірного 06.09.2023р. суд вважає технічною опискою, яка істотно не впливає на доказовий зміст.

Протоколом огляду комп`ютерних даних та додатками до нього від 06.09.2023 року, складеного старшим оперуповноваженим ДКІБ СБ України, за результатами проведення слідчої (розшукової) дії проведено огляд інтернет-сторінки соціальної мережі «Вконтакте» під ім`ям «ОСОБА_18» - «ІНФОРМАЦІЯ_5» станом на 2013р. та 2021р., дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_6, моб.тел. НОМЕР_4 , ID НОМЕР_6.

Постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора про визначення підслідності кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні від 19.09.2023 року.

Постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.09.2023 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 29.09.2023 року.

Копією доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області від 29.09.2023р. за №006-60002545 про призначення адвоката ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2023 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області про визначення місця тримання військовополоненого ОСОБА_9 від 16.10.2023 року.

Листом - відповіддю в.о. начальника ДУ «Житомирська УВП (№8)» від 20.11.2023р. за №5/11120 щодо зберігання особистих речей ОСОБА_9 в речовій коморі установи (додаток - фототаблиця із зображенням футболки та штанів військового зразка).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2023 року про надання старшому слідчому слідчого відділу УСБУ в Житомирській області тимчасового доступу до військової форми (футболка та штани військового зразка) ОСОБА_9 .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів з описом речей і документів.

Протоколом огляду вказаних вище речей від 15.12.2023 року.

Висновком дактилоскопічної експертизи №175 від 27.10.2023 року, проведеної на підставі постанови старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області від 17.10.2023р., згідно якої сліди пальців рук, які містяться на дактилокарті, наданої ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1», та в електронній копії дактилокарти ОСОБА_9 , взятої на дактилоскопічний облік в УІАП ГУНП в Донецькій області, що надані на дослідження, залишені однією особою.

Протоколом огляду від 18.10.2023 року за участі спеціаліста за результатами огляду інформації, розміщеної на інтернет-ресурсі «Rutube» та «YouTube». Так, у відеофайлі під назвою « НОМЕР_5 бригада ДНР разносит ІНФОРМАЦІЯ_4 » зафіксовано виступ у військовій формі заступника командира 100 бригади ОСОБА_11 , яка приймає участь у бойових діях проти Збройних Сил Українита розповідається про діяльністть вказанго НЗФ. В подальшому ОСОБА_12 - військовий кореспондент так званої ДНР дає інтерв`ю щодо обстрілу 120 мм мінометами позицій ЗСУ в районі населеного пункту Невельське, на відео зафіксовано обставини нанесення вогневих ударів по позиціям військовослужбовців ЗСУ. В подальшому на відео зафіксовано особу у військовій формі з позивним « ОСОБА_13 », який повідомляє про успішну роботу його підрозділу та знищення позицій ЗСУ. Особа у військовій формі ОСОБА_14 - офіцер «НМ ДНР» з шевроном «Республиканская гвардия» повідомляє про успішну роботу його підрозділу і знищення позицій ЗСУ. Аналогічну інформацію в подільшому на відео повідомляє особа у військовій формі з позивним «ОСОБА_19» - військовослужбовець 100 омбнм «днр». На сайті Вікіпедії оглянуто інформацію щодо 100 омсбр (в/ч НОМЕР_3 ). Згідно даної інформації встановлено, що непередбачене законом збройне формування має організовану структуру військового типу, у ньому проводиться військова підготовка, незаконно має на озброєнні придатну до використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають в корисуванні тяжке військове озброєння, а саме танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки тощо; учасникам присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади; за формуванням закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки. В ході огляду зроблено скріншоти.

Протоколом огляду від 14.11.2023 року мережі інтернет, а саме місця розташування АДРЕСА_3 , де 23.08.2023р. знаходилась позиція обвинуваченого і де його було захоплено в полон, та розташування 110-ої окремої гвардійської мотострілецької ордена Республіки бригади 1-го армійського корпусу рф (100 ОМСБр, в/ч НОМЕР_3 ). Зі слів ОСОБА_9 в присутності захисника штаб бригади в 2015р. знаходився в м.Донецьк вул.Щорса.Також на карті м.Донецька обвинувачений вказав проспект Ілліча 105, де з його слів отримав військову форму та іншу амуніцію в 2022р. За адресою АДРЕСА_5 , яку на карті вказав обвинувачений, в подальшому проходив службу, казарма знаходилась за адресою ОСОБА_15 .

Протоколом огляду від 13.12.2023 року за результатами огляду у мережі Інтернет інформації про «Окрему артилерійську бригаду Кальміус Міністерства оборони терористичної організації «ДНР», (в/ч НОМЕР_1 ), сторінка Вікіпедії.

Постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 24.11.2023 року.

Крім того, судом під час судового розгляду згідно з положеннями ч.11 ст.615 КПК України в зв`язку з неможливістю особистої явки в умовах воєнного стану досліджені показання свідка сторони обвинувачення ОСОБА_16 , надані ним 28.12.2023 року під час досудового розслідування, при цьому хід та результати допиту зафіксовані за допомогою технічних засобів відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_16 встановлено, що під час допиту останній повідомив слідчому, що являється військовослужбовцем військової частини, яка приймала безпосередню участь у військових діях в Донецькій, Луганській областях. В серпні 2023 року він та військовослужбовці їх військової частини в складі близько 20-ти чоловік перебували поблизу АДРЕСА_3 . Збройні Сили України «взяли» посадку, де знаходились військовослужбовці російської армії, які почали відступати, була стрільба. При відступі одного з військовослужбовців рф взяли в полон, він вийшов з посадки. Ним виявився ОСОБА_9 , позивний «ОСОБА_20», військовослужбовець армії рф, 110 бригада. Був одягнений у військову форму армії рф, на руці та нозі були білі пов`язки, був зі зброєю - автомат АК, при ньому був військовий квиток.

В цей же день 28.12.2023р. згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 , останній на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_9 , якого свідок та інші військовослужбовці ЗСУ затримали у АДРЕСА_3 . Довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджено особу ОСОБА_9 , зображеного на фотознімку під №2, на який вказав свідок. Особи на фотознімках №№1,3,4 відношення до даного кримінального провадження не мають.

Крім того, судом під час судового розгляду згідно з положеннями ч.11 ст.615 КПК України в зв`язку з неможливістю особистої явки в умовах воєнного стану досліджені показання свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 , надані ним 28.12.2023 року під час досудового розслідування, при цьому хід та результати допиту зафіксовані за допомогою технічних засобів відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_17 встановлено, що під час допиту останній повідомив слідчому, що являється військовослужбовцем. 23 серпня 2023 року військовослужбовці його військової частини стояли в обороні поблизу АДРЕСА_3 , проводили «зачистку» посадки в складі близько 20-ти чоловік. Побачили, як один з військових армії рф стріляв в їх сторону, при наближенні до нього - взяли в полон. Ним виявився ОСОБА_9 , позивний «ОСОБА_20», військовослужбовець армії рф, 110 бригада. Був одягнений у військову форму армії рф, на правій руці та нозі були білі пов`язки, мав стрілецьку зброю (автомат). В подальшому ОСОБА_9 передали командуванню частини.

В цей же день 28.12.2023р. згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 , останній на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_9 , якого свідок та інші військовослужбовці ЗСУ затримали у АДРЕСА_3 . Довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджено особу ОСОБА_9 , зображеного на фотознімку під №2, на який вказав свідок. Особи на фотознімках №№1,3,4 відношення до даного кримінального провадження не мають.

Рапортом старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області від 16.01.2024 року.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за номером 0000015 від 16.01.2024р., за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.7 ст.111-1 КК України.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 16.01.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.11.2023 року про продовження ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.12.2023 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 31.08.2023р. до чотирьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.12.2023 року про продовження ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2024 року про продовження ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Протоколом огляду від 06.09.2023 року з додатком (графічною схемою зв`язків), складеного старшим оперуповноваженим ДКІБ СБ України за результатами огляду документів з державних реєстрів України щодо ОСОБА_9 .

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області про визнання предметів речовими доказами, приєднання до матеріалів кримінального провадження та визначення місця його зберігання від 17.01.2024 року (футболка та штани військового зразка), з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів.

Так, згідно зі статтею 6 КК України особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.

За ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На підставі ст. 1, 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набув чинності 24 лютого 2018 року, було визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, в тому числі, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей. При цьому тимчасова окупація Російською Федерацією вказаних територій України незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

При цьому згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористичний акт є злочинним діянням у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.

Суд зазначає, що згідно із Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.

При цьому суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «ДНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «ДНР» визначено терористичною організацією.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року № 9 225/0/4 16, зазначено, що на підставі аналізу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так і діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Однак таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів, тому існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК не вимагається, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», що передбачає рішення суду про визнання організацією терористичною, не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 05 липня 2018 року по справі № 225/6151/15-к, від 03 жовтня 2018 року по справі №326/195/16-к, від 22 листопада 2018 року по справі №477/233/16-к.

На підставі переліченого суд встановив, що ОСОБА_9 як громадянин України, який є повнолітньою, дієздатною людиною, цілком усвідомлював, що «ДНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО.

Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та на думку суду дають об`єктивні підстави вважати «ДНР» терористичною організацією у межах правої кваліфікації дій ОСОБА_9 , які передбачені диспозицією ч.1 ст.258-3 КК України.

Таким чином суд встановив, що обвинувачений умисно приймав участь у злочинній діяльності такої терористичної організації, незаконно проходячи там службу, та приймаючи участь у збройному опорі Збройним Силам України.

Відповідно до примітки 2 статті 260 КК України встановлено, що під збройними формуванням слід розуміти воєнізовані групи, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю.

Суд звертає увагу, що участь особи у непередбаченому законом збройному формуванні терористичної організації (наприклад, у силовому блоці терористичної організації «ДНР») підлягає кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених статтями 258-3 та 260 КК України, що додатково підтверджено правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.05.2020р. по справі №296/2803/16-к.

Так, згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258 - 260, 443, 444, а також іншими статтями КК, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до цього Кодексу. Участь особи у непередбачених законом збройних формуваннях може мати на меті вчинення злочинів, які не охоплюються умислом на здійснення терористичної діяльності у розумінні Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та, відповідно, не містять складу злочину, встановленого ч. 1 ст. 258-3 КК, а отже, враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_9 в участі безпосередньо у діяльності терористичної організації та у складі непередбаченого законом збройного формування, яке є підрозділом вказаної організації, його дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, кожен з яких має самостійний склад, передбачений різними статтями Особливої частини КК.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорті дані: НОМЕР_7 , виданий 29.01.2003 Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області.

Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.258-3 КК України як участь у терористичній організації; за ч.2 ст.260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування; за ч.2 ст.111 КК України як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану; за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільну участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено та в обвинувальному акті не зазначено. Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами судом визнається активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Крім того, суд також враховує і те, що громадянин України ОСОБА_9 вважається раніше не судимим, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно відомостей медичної частини №50 здоровий, скоїв тяжкий та особливо тяжкі злочини, які були направленні проти основ національної безпеки України, проти громадської безпеки, отже мають підвищену суспільну небезпеку, в ході досудового розслідування та судового розгляду вину визнав, враховуючи думку прокурора, захисту, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкцій статтей обвинувачення у виді позбавлення волі, яке належить відбувати виключно реально, з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

При призначенні покарання судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань Закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З огляду на вищезазначені положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а покарання - є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених та для запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 2389, 80 гривень згідно довідки - розрахунку підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити згідно приписів ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.258-3 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

-за ч.2 ст.260 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- за ч.2 ст.111 КК України - 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- за ч.7 ст.111-1 КК України - 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання, тобто з 23.08.2023р.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 залишити попередній - тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів, тобто до 19 серпня 2024 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 80 копійок, згідно довідки - розрахунку.

Речові докази - DVD-R диски в кількості п`яти шт., флеш - накопичувач марки «Team» залишити при матеріалах кримінального провадження; військову форму (футболку та штани) ОСОБА_9 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2