№ справи 642/525/24
№ провадження 1-кп/642/256/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000004 від 30.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою- спеціальною освітою, не заміжня, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судима,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у вересні 2021 року отримала від невстановленої особи на ім?я ОСОБА_6 пропозицію внести за грошову винагороду у документи, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдиві відомості та подати їх державному реєстратору.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, ОСОБА_5 з корисливих мотивів погодилася на таку пропозицію, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеною особою і до початку злочинних дій домовилася про спільне його вчинення.

Реалізуючи спільний протиправний умисел, направлений на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, та подання їх державному реєстратору, ОСОБА_5 , перебуваючи 23.09.2021 у денний час доби поряд із станцією метро «Центральний ринок» за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надала останньому свій паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , запис №605, виданий 09.12.2020, орган видачі - 6317 та картку платника податків РНОКПП НОМЕР_2 , необхідних для виготовлення особистого кваліфікованого електронного підпису та складання документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця.

З метою подальшої реалізації заздалегідь обумовленого з вказаними особами спільного протиправного умислу ОСОБА_5 через деякий час у той же день отримала флеш-накопичувач з особистим кваліфікованим електронним підписом.

Усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та учасника підприємства, а також підприємницької діяльності у цілому, не маючи наміру здійснювати таку діяльність від імені ФОП ОСОБА_5 , достовірно розуміючи про внесення завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільних з невстановленими особами протиправних намірів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , передала флеш-накопичувач з власним електронним підписом невстановленій особі на ім?я ОСОБА_8 . Після цього вона з Геннадієм прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де останній склав та засвідчив електронним цифровим підписом ОСОБА_5 електронний документ - заяву щодо державної реєстрації ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), наділивши його таким чином необхідними реквізитами, тобто вчинила його підроблення.

З метою подальшої реалізації заздалегідь обумовленого спільного із ОСОБА_5 протиправного умислу невстановлені особи 23.09.2021 забезпечили подання через інтернет-застосунок «Дія» заяви щодо державної реєстрації ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де 23.09.2021 о 23:19:28 год. за №000052147 проведено реєстраційну дію «Державна реєстрація фізичної особи підприємцем».

3 метою подальшої реалізації заздалегідь обумовленого спільного з невстановленими особами протиправного умислу ОСОБА_5 29.09.2021 у відділенні АТ «Альфа-Банк» з адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 14, для діяльності ФОП було відкрито банківські рахунки та зареєстровано у комплексній системі дистанційного банківського обслуговування для корпоративних клієнтів клієнт-банк, логін та пароль від якої за грошову винагороду передано невстановленій особі на ім?я ОСОБА_8 .

Таким чином, злочинні дії ОСОБА_5 щодо Державної реєстрації фізичної особи підприємцем надали змогу невстановленим особам використовувати реквізити даного суб?єкта господарської діяльності для здійснення фінансових операцій за межами податкового контролю України від імені формально призначеного засновника та директора, у тому числі для складання удаваних правочинів з метою надання податкової вигоди суб?єктам господарювання реального сектору економіки, без участі та відома ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.205-1 КК України, а саме: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

31 січня 2024 між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 30.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.205-1 КК України та зобов`язалася беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри.

Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та узгодили призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 205-1 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю, сторони погодили на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням визначених судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, при її укладанні дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і вона їх в повному обсязі визнає. У вчиненому щиро розкаялася, ставиться негативно до вчиненого нею правопорушення. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміє надані їй законом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та надала згоду на призначення узгодженого угодою покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вказана угода про визнання винуватості укладена між нею та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України, угода була укладена з прокурором добровільно та за його участі.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме:внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474,475 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_5 та встановлено, що вона раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , незаміжня, не працює, щиро розкаялася у вчиненому, що ґрунтується на критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, її осуді, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також встановлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченої, на думку суду, існує обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченої, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і обвинуваченою угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю, звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням визначених судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, та підстав для його обрання немає.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 7,368-371,373,374,394, 395,468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2024 року, укладену між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному №0000004 від 30.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0001172 від 23.07.2023.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_9