УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №00000097 від 26.01.2021 р.-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт майна, яке належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 10.08.2021, а саме: грошові кошти на загальну суму 1343156 грн.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 10.08.2021 у справі №760/13207/21 накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме на грошові кошти на загальну суму 1343156 грн.

Зазначений арешт накладений в рамках кримінального провадження №00000097 від 26.01.2021, яке на сьогоднішній день розслідується Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві.

Діючи в інтересах ОСОБА_5 , вважає, що в застосуванні арешту наведеного вище майна потреба відпала і такий захід підлягає скасуванню, оскільки він є необґрунтованим, не ґрунтується на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, 20.01.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири. З метою збереження вказаних грошових коштів, а також коштів, які він отримав у спадщину, на загальну суму 1343156, ОСОБА_5 на час свого відпочинку за кордоном, переніс до свого сейфу на зберігання дані грошові кошти, який знаходиться за місцем роботи.

До того ж, підстава арешту вказаного вище майна як власності ОСОБА_5 перестала існувати, оскільки останній не має та ніколи не мав жодного відношення до кримінального провадження №00000097 і третьою особою, на майно якої може бути накладений арешт в розумінні ч. 4 ст. 170 КПК України не є, а тому для втручання держави у мирне володіння належного ОСОБА_5 майна не вбачається законних підстав.

На підставі викладеного, оскільки не має жодної правової підстави для арешту майна ОСОБА_5 , як зазначає адвокат, скасування арешту відповідатиме вимогам ст. 174 КПК України.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що арешт накладено законно і обґрунтовано. В подальшому застосуванні цього заходу потреба не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, СУФР ГУ ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеному 26.01.2021 р. до ЄРДР за №00000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 10.08.2021 в рамках кримінального провадження, внесеного 26.01.2021 р. до ЄРДР за №00000097, за клопотанням слідчого накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: грошові кошти в загальній сумі 3173670 грн., 1000 дол. США, 2200 євро, 200 швейцарських франків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, надані слідчому судді матеріали із кримінального провадження містять обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Вказаною нормою також передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що заявником не зазначено нових обставин, які б свідчили про безпідставність накладеного арешту, беручи до уваги також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого накладався арешт триває, підстав для скасування арешту слідчий суддя не вбачає.

З огляду на викладене вище та враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №00000097 від 26.01.2021 р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1