УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 753/10007/15-к

провадження № 51 - 7562 ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено від покарання, призначеного за ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 також визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено від покарання, призначеного за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 і 3 ст. 289 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності;

- за ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 40000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 113 979 грн 28 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 80350 грн 30 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 40000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 215 761 грн 64 коп. матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 121 272 грн 20 коп. матеріальної шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 рокуапеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд зазначених судових рішень в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 у касаційному порядку. Одночасно представник потерпілого просить суд поновити строк на касаційне оскарження цих судових рішень.

Зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_5 убачається, що він просить поновити строк на касаційне оскарження, вказуючи на причини його пропуску, які, на його переконання є поважними, і проситьрозглянути касаційну скаргу на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 , в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувану ухвалу Київського апеляційного суду щодо ОСОБА_6 постановлено 25 жовтня 2023 року, однак, як вбачається з даних ПАТ «Укрпошта» адвокат ОСОБА_5 подав касаційну скаргу 17 лютого 2024 року, тобто після того як пройшов тримісячний термін із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

У клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження адвокат ОСОБА_5 , як на підстави для поновлення такого строку вказує на обставини того, що потерпілий ОСОБА_4 повний текст ухвали апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року отримав лише 31 січня 2024 року.

При вирішенні питання про те, який саме день слід вважати днем оголошення ухвали суду апеляційної інстанції - день оголошення резолютивної частини ухвали чи день оголошення повного її тексту, суд повинен керуватися приписами ст. 376 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Тобто, за змістом ст. 376 КПК України дата оголошення судового рішення безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати. Перебіг строку на касаційне оскарження обчислюється з наступного дня, тобто з 26 жовтня 2023 року.

Така позиція узгоджується із висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 27 травня 2019 року (провадження 51-6470 кмо18, справа № 461/1434/18).

З матеріалів провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 були присутніми на оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду, яке було оприлюднено в ЄДРСР 26 грудня 2023 року. Крім того, їм була відома дата проголошення повного його тексту, який відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України мав бути складений не пізніше п`яти днів з дня оголошення резолютивної частини, а тому, у разі бажання оскаржити цю ухвалу у передбачений законом тримісячний строк, потерпілий та його представник мали право звернутися до суду для отримання повного її тексту. Втім адвокат у касаційній скарзі не зазначає про обставини, які перешкодили їм звернутися до суду для отримання копії ухвали з метою оскаржити її в межах трьохмісячного строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Виходячи з аналізу норм процесуального права, поважними причинами пропущення процесуального строку визнаються такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Причин, які б перешкоджали адвокату ОСОБА_5 оскаржити судове рішення щодо ОСОБА_6 у передбачений законом тримісячний строк та які відповідно до вимог кримінального процесуального закону були б поважними, в касаційній скарзі не наведено. За таких обставин клопотання представника потерпілого не містить належного обґрунтування вимоги щодо поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодо ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення представнику потерпілого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження судового рішення щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3