Кримінальне провадження №629/3017/24
Номер провадження 1-кп/629/176/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Кірове Близнюківського району Харківської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

у с т а н о в и в:

18 січня 2024 року у період часу з 07:20 до 12:00 більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 знайшла банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 та папірець з пін кодом доступу до вищевказаної картки.

Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення та приховування офіційного документу банківської картки потерпілої ОСОБА_5 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, привласнила банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 , яка відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом.

У подальшому зберігала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим приховувала вище вказану банківську картку.

Далі, у період з 20 по 22 січня 2024 у ОСОБА_4 використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 зняла грошові кошти на загальну суму 14400 гривень.

Крім того, 18 січня 2024 року у період часу з 07.20 до 12.00 більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу буд. № 15 на мікрорайоні № 2 м. Лозова знайшла банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 та папірець з пін кодом доступу до вищевказаної картки.

У подальшому зберігала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_5 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим приховувала вище вказану банківську картку.

Далі, 20 січня 2024 року у ОСОБА_4 виник єдиний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої шляхом зняття грошових коштів.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України, ОСОБА_4 у період часу з 13:54 20.01.2024 по 08:02 22.01.2024 шляхом зняття готівки в банкоматах: АТ «ОщадБанк» з адресою: м. Лозова Харківської області, м-н 2, буд.16 здійснила дві транзакції зняття на загальну суму 9400 гривень та АТ КБ «ПриватБанк» за адресою м. Лозова Харківської області, м-н 1, буд. 22, здійснила одну транзакцію сумою 5000 грн., використовуючи банківську картку АТ КБ «Приватбанк», що видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та є засобом доступу до банківського рахунку потерпілої НОМЕР_2 , тим самим таємно, шляхом вільного доступу викрала у грошові кошти ОСОБА_5 на загальну суму 14400 гривень.

У подальшому ОСОБА_4 , викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення, приховування офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, надала покази, підтвердивши обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України була згодна, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорювала, щиро каялась у вчиненому та просила суд суворо не карати, вказала, що принесла вибачення потерпілій, обіцяла відшкодувати шкоду найближчим часом в повному розмірі.

Враховуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 , а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу, довідки про вартість висновків експертів, даних щодо речових доказів.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої, суд находить її вину повністю доказаною, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення, приховування офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена скоїла кримінальний проступок та тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, не працює, розлучена, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, страждає на цукровий діабет, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд залишає до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта в справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді ОДНОГО року обмеження волі

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді П`ЯТИ років позбавлення волі

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на П`ЯТЬ років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6