Справа № 455/1129/24
Провадження № 1-кс/455/196/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

24 травня 2024 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000250 від 29.04.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Головське Турківського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого на посаді машиніста бурової установки 3 розряду у ТОВ «Георозвідка», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 року слідчий СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000250 від 29.04.2024, звернулася до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Стверджує, що під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відсутні міцні соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинити тиск на свідків у кримінальному правопорушенні з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому вважає за необхідне, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 2 місяці, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просив таке задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечили.

В обґрунтування заперечень, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 покликається, зокрема, на те, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує слідчий та прокурор, та не доведено необхідності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Зокрема, вказує на те, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та місце праці, проживає разом із матір`ю та братом, які є особами з інвалідністю 2 та 1 групи відповідно та потребують сторонньої допомоги, позитивно характеризується за місцем проживання. Також вважає безпідставними посилання прокурора на ризик підозрюваного впливати на свідка та ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Тому просить в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема, у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив не застосовувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, в тому числі в нічний період доби, для надання йому можливості працювати, щоб забезпечувати матеріально себе та свою сім`ю, оскільки працює у ТОВ «Георозвідка» вахтовим методом, періодично перебуває за місцем роботи цілодобово, роботи проводяться на території Самбірського району Львівської області, у зв`язку із чим не має можливості щоденно повертатися додому до місця постійного проживання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, прихожу до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема, згідно витягу із кримінального провадження № 0000250 від 29.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Орган досудового розслідування по даному кримінальному проваджені ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, слідчі, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво, - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 .

Досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог статті 68 Конституції України, пункту 1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХІІ, п.п.9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 №662, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, діючи умисно в період із невстановленого органом досудового розслідування часу але не пізніше 14.05.2024, за невстановлених слідством обставин, шляхом привласнення знайденого у невстановленому слідством місці, придбав гвинтівку, яка згідно висновку судової експертизи з дослідження зброї та боєприпасів - виготовлена шляхом саморобної переробки із мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «ІЖ-К», № НОМЕР_1 , та є нарізною вогнепальною зброєю, придатною до проведення пострілів патронами кал. 7,62x54R (7,62x54мм Мосіна), а також шляхом привласнення знайденого у невстановленому слідством місці, придбав десять патронів, які згідно висновку судової експертизи з дослідження зброї та боєприпасів, є боєприпасами, а саме мисливськими патронами калібру 7,62x54 R, котрі виготовлені промисловим способом іноземного виробництва та придатні до стрільби, які носив та зберігав у невстановленому слідством місці до 14.05.2024. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 порушуючи вимоги пункту 1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-XII, п.п.9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 №662, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, діючи умисно та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, 14 травня 2024 року близько 21:40 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , а саме на території автозаправної станції «ОККО», з корисливих мотивів, без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_15 , анкетні дані якого змінено, з метою забезпечення його безпеки гвинтівку, яка згідно висновку судової експертизи з дослідження зброї та боєприпасів - виготовлена шляхом саморобної переробки із мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «ІЖ-К», № НОМЕР_1 , та є нарізною вогнепальною зброєю, придатною до проведення пострілів патронами кал. 7,62x54R (7,62x54мм Мосіна), разом з засобами для її чищення, оптичним прицілом моделі «LEUPOLD VX-FREEDOOM 3-9x40», «USA DESIGNED MAHINED ASSEMBLED НОМЕР_2 », пристроєм для безшумної стрільби та десять патронів, які згідно висновку судової експертизи з дослідження зброї та боєприпасів, є боєприпасами, а саме мисливськими патронами калібру 7,62x54 R, котрі виготовлені промисловим способом іноземного виробництва та придатні до стрільби, за що отримав грошові кошти в сумі 1900 доларів США. Після проведення оперативної закупки, ОСОБА_15 14.05.2024 добровільно видав придбані предмети працівникам відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення органом досудового розслідування було повідомлено ОСОБА_4 22.05.2024року.

Матеріали поданого клопотання свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 14.05.2024 року, протоколом допиту свідка від 01.05.2024, протоколом огляду несправжніх (імітаційних) засобів від 14.05.2024, висновком експерта Львівського НДЕКЦ від 16.05.2024 №СЕ-19/114-24/10930 - БЛ, висновком експерта Львівського НДЕКЦ від 17.05.2024 №СЕ-19/114-24/10931 - БЛ.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обґрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатньо підстави, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, а також беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризику можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід.

Слідчий в клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді даного клопотання, слідчий суддя виходить із того, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено. Обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

В даному випадку вважаю, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Так, беручи до уваги вік підозрюваного, матеріальний та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та братом який є особою з інвалідністю І групи, які обоє потребують постійного стороннього догляду, також те, що підозрюваний має постійне місце праці, працює на посаді машиніста бурової установки 3 розряду у ТОВ «Георозвідка», з метою забезпечення підозрюваним повсякденних побутових потреб своєї сім`ї, права на працю та гідний рівень життя, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з наведеним, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду, зобов`язати повідомляти слідчого та прокурора чи суд, про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, а також здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Керуючись ст.ст.176-179, 186-187, 193-194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000250 від 29.04.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього наступних обов`язків, строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 липня 2024року, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Після закінчення строку на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1