КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/6403/21Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2824/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000397, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, та виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

За вироком суду ОСОБА_7 виправдано за висунутим обвинуваченням у тому, що він 06 лютого 2021 року, діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення до органу досудового розслідування про те, що 06 лютого 2021 року о 15 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , виявив незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, достовірно знаючи, що злочин, передбачений ст.289 КК України, стосовно нього не вчинявся звернувся з заявою про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі прокурор не заперечує той факт, що ОСОБА_7 , повідомляючи на спецлінію 102 про вчинення кримінального правопорушення, був переконаний у незаконному заволодінні його автомобілем. Однак вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у поданні до органу досудового розслідування письмової заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, оскільки на час її написання йому достовірно було відомо, що злочин щодо нього не вчинявся.

Як вважає прокурор, посилання суду на те, що ОСОБА_7 не був попереджений про кримінальну відповідальність, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком 1 рік з відрахуванням 15% із заробітку.

Захисник ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначила, що апеляційна скарга прокурора зводиться до наведення вибіркових обставин справи та власного аналізу доказів, без посилання на конкретні норми процесуального права, які, на переконання прокурора, порушені судом при встановленні обставин та оцінці доказів під час ухвалення вироку.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник подали клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи

від кримінальної відповідальності» закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Установивши обставини, що дають підстави для закриття справи (з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі), суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 06 лютого 2021 року, діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення до органу досудового розслідування, про те, що 06 лютого 2021 року приблизно о 15 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , виявив незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, достовірно знаючи, що злочин, передбачений ст. 289 КК України, стосовно нього не вчинявся, звернувся з заявою про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення на підтвердження обставин висунутого обвинувачення надані суду письмові докази, зокрема: рапорт працівника поліції; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 лютого 2021 року; заява ОСОБА_7 про надання добровільної згоди працівникам поліції на проведення огляду автомобіля; протокол огляду місця події від 06 лютого 2021 року; запит та довідка про надання відеозапису з камер відеоспостереження; протоколи перегляду відеозапису від 25 лютого 2021 року та 26 лютого 2021 року із фотозображеннями та дисками із записом з камер спостереження та бодікамери; протокол огляду диску від 26 лютого 2021 року та диск із аудіозаписом звернення ОСОБА_7 на спецлінію «102».

Аналізуючи в сукупності вищезазначені письмові докази та показання обвинуваченого ОСОБА_7 , надані в суді першої інстанції, на предмет їх належності та допустимості, колегія суддів вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у тому, що він 06 лютого 2021 року, діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що злочин, передбачений ст.289 КК України, стосовно нього не вчинявся, здійснив до органу досудового розслідування завідомо неправдиве повідомлення про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення про те, що 06 лютого 2021 року приблизно о 15 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , виявив незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказане підтверджується рапортом працівника поліції (т.1 а.с.41-42); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06 лютого 2021 року (т.1 а.с.44 ); протоколом огляду місця події від 06 лютого 2021 року (т.1 а.с.48-50); протоколами перегляду відеозаписів від 25 лютого 2021 року та 26 лютого 2021 року із фотозображеннями та дисками із записом з камер спостереження та бодікамери (т.1 а.с.57-58, 59-61); протоколом огляду диску від 26 лютого 2021 року та диску із аудіозаписом звернення ОСОБА_7 на спецлінію «102» (т.1 а.с.66, 67).

Колегія суддів вважає зазначені докази належними та допустимими, які узгоджуються між собою, не містять суперечностей, підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник подали клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню, а вирок суду - скасуванню, із закриттям кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, з огляду на наступне.

Згідно з приписами, передбаченими п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 383 КК України, було вчинене 06 лютого 2021 року.

Тобто з дня вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року, не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Заявляючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених п.2 ч.1 ст.49 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 не визнав своєї вини у вчиненому, проте наполягав на невідкладному розгляді клопотання, усвідомлюючи те, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, клопотання ОСОБА_7 та його захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та не суперечить даним, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує вирок і закриває кримінальне провадження.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 284, 405, 407, 417 та 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4