Справа № 331/6647/23
Провадження № 1-кс/331/662/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000334, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2024 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000334, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 22 лютого 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У клопотанні зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, не пізніше 26 липня 2022 року, з метою сприяння й підтримки дій/рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Запорізької області, з власної ініціативи зайняла посаду голови т.зв. «виборчої комісії Запорізької області» - незаконний орган влади на тимчасово окупованій території Запорізької області, що пов`язана із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та в подальшому, в період часу з 08 серпня 2022 року до 23 вересня 2022 року, перебуваючи у місті Мелітополі Запорізької області, яке з 26 лютого 2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, за попередньою змовою із т.зв. головою окупаційної адміністарції держави-агресора на території Запорізької області «Военно-гражданской администрации Запорожской области» ОСОБА_6 , керівниками місцевих окупаційних адміністрацій держави-агресора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора, безпосередньо очолила «виборчу комісію» та розпочала вживати організаційні заходи, направлені на проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Слідчий вказує, що за викладених вище обставин громадянка України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, - участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлена про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування, відповідно до ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку, загальною площею 76,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 368976942 від 07 березня 2024 року.

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження зазначеного вище нерухомого майна підозрюваною ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий просить провести розгляд даного клопотання без виклику підозрюваної ОСОБА_5 і її захисника.

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вищезазначене нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Приймаючи до уваги, що є ризик відчуження зазначеного вище нерухомого майна підозрюваною ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, слідчий суддя, з метою забезпечення арешту майна, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за необхідне розглянути дане клопотання щодо арешту нерухомого майна без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника.

У судове засідання слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явилась, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялась судом своєчасно та належним чином, про причин своєї неявки суд не повідомила, проте, до канцелярії суду від слідчої надійшла заява, із змісту якої вбачається, що слідча ОСОБА_3 просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання за викладеними у ньому мотивами та обґрунтуванням підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.33).

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 22 лютого 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.4-6).

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

23 вересня 2022 року начальником 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області майором юстиції ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні № 0001365 від 29 липня 2022 року складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.7-13).

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 22 лютого 2023 року, із матеріалів кримінального провадження № 0001365, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2022 року, було виділено в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування відносно громадянки ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України. Виділені матеріали досудового розслідування 22 лютого 2023 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000334 (а.с.4-6).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 березня 2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.34-38).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 368976942 від 07 березня 2024 року, 1/3 частина житлового будинку, загальною площею 76,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить підозрюваній ОСОБА_5 (а.с.29-31).

За правилами п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно, об`єкт нерухомого майна, який належить підозрюваній ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, у разі ухвалення обвинувального вироку може підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним вище нерухомим майном.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження 1/3 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві спільної часткової власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , та в якому остання, відповідно до матеріалів кримінального провадження, зареєстрована і фактично проживає (а.с.7).

За правилами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, слідчим не наведено у клопотанні жодних обставин та не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що незастосування заборони користування та розпорядження вказаною вище частиною житлового будинку призведе у майбутньому до перереєстрації даної частини житлового будинку.

Слідчий суддя також звертає увагу на положення ч. 12 ст. 170 КПК України, якою визначено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження вказаною вище частиною житлового будинку, який на праві спільної часткової власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження вказаним вище нерухомим майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000334, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000334, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку, загальною площею 76,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності, шляхом заборони відчуження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, відповідно до п.) 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1