Справа № 946/4876/24
Провадження № 1-кс/946/1564/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.06.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2024 року ОСОБА_3 отримав постанову т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України. Вважає зазначену постанову незаконну, оскільки т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування по зазначеній справі не було проведено спільного допиту фігуранта зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Також, листом від 11.09.2023 року за № 13/02-24-3960 міського голови Ізмаїльської міської ради, на адресу керівника Ізмаїльської окружної прокуратури повідомлено, що відповідно до наданої ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року по справі № 500/8049/18 накладається арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення № Х111 (3/100 частка площею 18,0 кв. м), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 . Однак, державний реєстр речових прав на нерухоме майно, передбачає внесення адреси нерухомого майна із використанням арабських цифр, а також вимагає внесення інформації щодо особи, майно/право якої обтяжуються (прізвище, власне ім`я по батькові) за наявності. Внаслідок чого, ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 500/8049/18 від 02.08.2023 року повернуто та рекомендовано вжити заходів відповідно до діючого законодавства для належного виконання.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 в повному обсязі вимоги поданої скарги підтримав, просив її задовольнити та зазначив, що їм було подано до Ізмаїльської окружної прокуратури 2 завірені належним чином ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року по справі № 500/8049/18 з метою вирішення питання про накладення арешту на квартиру та на паркомісце, які на виконання вимог договору не були передані йому ОСОБА_7 і в зв`язку з чим ОСОБА_7 було оголошено підозру у шахрайстві і дана кримінальна справа розглядається Овідіопольським районним судом в Одеській області, в ході розгляду якої і було винесено вищевказану ухвалу про накладення арешту. Ізмаїльський міський голова листом від 11.09.2023 року за № 13/02-24-3960 повідомив керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про недоліки вказаної ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року по справі № 500/8049/18, але у листі зазначались лише недоліки які створювали перешкоди в накладенні арешту на паркомісце. Разом з тим, у вищевказаному листі не зазначено про причини які перешкоджали в накладенні арешту на вищевказану квартиру, хоча були подані 2 завірені належним чином ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року для накладення арешту на квартиру і паркомісце.

Т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги та скасуванні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження з тих підстав, що після отримання державним реєстратором ОСОБА_5 ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року ухвала суду була виконана та накладено арешт.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника та слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування слідчим в постанові зазначено, що в ході досудового розслідування 22.02.2024 до ЧЧ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від співробітника поліції про те, що під час розгляду матеріалів ЄО за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить вжити заходи до державного реєстратора ОСОБА_5 , який не виконав рішення Овідіопольського районного суду від 02.08.2023 року. За даним фактом слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 від 22.02.2024 за ч. 2 ст. 263 КК України.

11.03.2024 року слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив наступне, що у державного реєстратора ОСОБА_5 , на виконані знаходилась ухвала Овідіопольського районного суду від 02.08.2023 року, а саме про накладення арешту на нежиле ізольоване приміщення № Х111 (3/100 частка площею 18.0 кв.м.), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 . Крім того, заборонено державним реєстраторам та іншим особам, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна, реєстраційні дії, щодо нерухомого майна, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Після винесеної ухвали ОСОБА_3 , отримав у трьох екземплярів ухвалу суду, одна з яких залишились у ОСОБА_3 , а інші ОСОБА_3 подав разом з заявою до Ізмаїльського окружної прокуратури для виконання ухвали суду. Вище зазначена ухвала зі слів ОСОБА_3 , була розписана на прокурора ОСОБА_8 , котрий в подальшому повинен був через державного реєстратора проконтролювати виконання вище зазначеної ухвали. Однак ОСОБА_3 стверджує, що копії вищезазначеної ухвали державний реєстратор ОСОБА_5 отримав, ще до того, як він написав заяву до Ізмаїльської окружної прокурати. ОСОБА_3 стверджує, що державний реєстратор ОСОБА_5 повинен був виконати ухвалу суду негайно після її отримання, але державний реєстратор не виконав вище зазначену ухвалу суду, крім того ОСОБА_3 стверджує, що на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не було накладено арешт 4 місяці. ОСОБА_3 рахує, що державний реєстратор ОСОБА_5 вчинив не тільки посадове правопорушення, а ще кримінальне правопорушення, так як не виконав ухвалу суду своєчасно.

25.03.2024 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, було допитано в якості свідка державного реєстратора ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий пояснив наступне, що офіційно на виконання ухвала Овідіопольського районного суду в Одеській області № 500/8049/18, була надана прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 15 січня 2024 року. Після отримання вище зазначеної ухвали, вона була виконана в той же день у присутності прокурора ОСОБА_8 , тобто виконання вище зазначеної ухвали було 15.01.2024 року.

25.03.2024 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, було скеровано запит у порядку ст. 93 КПК України, міському голові ОСОБА_10 , щодо державного реєстратора ОСОБА_5 , а саме: наказ про прийняття на роботу та посадові інструкції; характеристику державного реєстратора ОСОБА_5 ; надання інформації, чи відповідна ліцензія у державного реєстратора на виконання певних видів діяльності; надати копію звернень, яке було скеровано керівником Ізмаїльської окружної прокуратури 15 січня 2024 року; надати інформацію, копію листа журналу, де було зареєстровано звернення керівника Ізмаїльської окружної прокуратури та завірену копію журналу, в який день була зареєстрована ухвала Овідіопольського районного суду від 02.08.2023 року справа № 500/8048/18; надати підтверджуючу інформацію з державного реєстру про виконання ухвали суду; надати завірену копію супровідних листів, якими направлялись ухвали суду по справі № 500/8049/18 від 02.08.2023 для виконання Ізмаїльської міської ради.

25.04.2024 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий пояснив, що про обставини не накладання арешту на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ., ОСОБА_7 невідомі.

В ході отримання відповідей на вище зазначений запит, та в ході допиту державного реєстратора ОСОБА_5 , було встановлено, що державний реєстратор отримав офіційно на виконання ухвалу Овідіопольського районного суду в Одеській області № 500/8049/18, яка була надана прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 15 січня 2024 року. Після отримання вище зазначеної ухвали, вона була виконана в той же день у присутності прокурора ОСОБА_8 .

Виходячи з вищевикладених обставин слідчий дійшов до висновку, що в діях державного реєстратора ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній склад кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 після отримання ували Овідіопольського районного суду від 02.08.2023 року справа № 500/8048/18, невідкладно вніс відповідні відомості, та виконав ухвала Овідіопольського районного суду від 02.08.2023 року справа № 500/8048/18 в повному обсязі.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні висновки слідчого викладені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження протирічать безпосередньо матеріалам кримінального провадження.

Так, листом Ізмаїльського міського голови ( наявного в матеріалах кримінального провадження) від 11.09.2023 року за № 13/02-24-3960 надісланого керівнику Ізмаїльської окружної прокуратури повідомлено, що відповідно до наданої ухвали Овідіопольського районного суду в Одеській області від 02.08.2023 року по справі № 500/8049/18 накладається арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення № Х111 (3/100 частка площею 18,0 кв. м), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 . Однак, державний реєстр речових прав на нерухоме майно, передбачає внесення адреси нерухомого майна із використанням арабських цифр, а також вимагає внесення інформації щодо особи, майно/право якої обтяжуються (прізвище, власне ім`я по батькові) за наявності. Внаслідок чого, ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 500/8049/18 від 02.08.2023 року повернуто та рекомендовано вжити заходів відповідно до діючого законодавства для належного виконання.

З чого вбачається, що ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 500/8049/18 від 02.08.2023 року надходили для накладення арешту раніше встановленої дати слідчим в оскаржуваній постанові, а саме 15.01.2024 року та вказані обставини слідчим досліджені не були в ході проведення досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не є вмотивованою, в ній відсутня повна та вичерпна оцінка доказів.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, слідчим не надано оцінку зібраним доказам та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчим в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником. Не проведення слідчим певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.

Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення слідчого є передчасними.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування постанови т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та скасовує постанову т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України -задовольнити.

Постанову т.в.о. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000261 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.06.2024р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1