ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2634/24 (1-кс/642/1534/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/647/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

представника заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність службової особи слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 , яка полягає у відмові внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати службову особу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України про вчинення сержантом ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначав, що відповідь від ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві про відсутність достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР була отримана 10.05.2024 року, а тому заявник вважав, що строк оскарження необхідно обчислювати з моменту отримання цієївідповіді.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_6 не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги буз часті прокурора.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника заявника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 14 травня 2024 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що 26.02.2024 року на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві в порядку ст. 214 КПК України ля розгляду та прийняття рішення було направлено повідомлення про кримінальне правопорушення про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Вважав, що ця заява містила всі відомості, перелік яких наведено у ч. 5 ст. 214 КПКУ країни. 10.05.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов лист Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, в якому зазначено, що достатніх правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не встановлено. Вважав, що до зави про вчинене кримінальне правопорушення було надано достатньо доказів причетності саме ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, а невнесення відомостей до ЄДР вважав незаконним.

Повертаючи ОСОБА_6 його скаргу, слідчий суддя зазначав, що в межах строків визначених в ст.ст. 214, 304 КПК України, для оскарження бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування, заявник не скористався правом на отримання витягу з ЄРДР, що стало наслідком пропуску строку для оскарження бездіяльності, який слідчий суддя вважав таким, що пропущений без поважних причин. При цьому до скарги не додано обґрунтоване клопотання про поновлення строку для звернення до слідчого судді. Також вказував, що право на оскарження бездіяльності виникає з моменту вчинення такої бездіяльності, а не з моменту, коли особа дізналась про таку бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З матеріалів судового провадження вбачається, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було отримано працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві 26.02.2024року.

Як слушно зазначив суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 214, 304 КПКУ країни, заява про вчинене кримінальне правопорушення підлягала реєстрації не пізніше 24 годин після подання (отримання) заяви, тобто відлік початку десятиденного строку для оскарження бездіяльності слід відраховувати за закінченням 24 годин після отримання заяви органом досудового розслідування.

Тобто, заявник об`єктивно мав процесуальну можливість звернутись зі скаргою протягом десяти днів після спливу 24 годин після отримання скарги уповноваженою особою ТУ ДБР.

Отже строк на звернення заявником зі скаргою на бездіяльність посадової особи ТУ ДБР до слідчого судді, враховуючи вимоги ст.ст. 214, 304 КПК України, - закінчився 07 березня 2024 року.

Проте, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою лише 14.05.2024 року, не порушуючи питання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності слідчого.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку слідчого судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 пропустив строк на звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи наведене, а також відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, належить взяти до уваги те, що слідчий суддя суду першої інстанції не розглядав скаргу по суті, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути цю скаргу та прийняти будь-яке рішення стосовно вимог, які в ній наведені.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді суду першої інстанції, в якій наведені аргументовані підстави для повернення скарги ОСОБА_6 і які в повній мірі відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про повернення скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Разом з цим, колегія суддів роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно звернутись із скаргою на бездіяльність слідчого, порушивши питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження, зазначивши об`єктивні причини пропуску цього строку, надавши фактичні відомості, які підтверджують існування цих причин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості повторно звернутись до слідчого судді із скаргою щодо невнесення відомостей до ЄРДР, порушивши питання про поновлення процесуального строку на оскарження такого рішення, обов`язково зазначивши об`єктивні причини пропуску цього строку, які повинні підтверджуватись фактичними відомостями.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :