Справа № 461/5664/24
Провадження № 1-кс/461/3984/24
УХВАЛА

03.07.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відповідні відомості за її заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 посилається на те, що 03.05.2024 року нею скеровано на адресу Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення. Наведена заява отримана адресатом 07.05.2024.

Після неодноразових звернень до ГУ НП України у Львівській області та Золочівського районного відділення поліції вона з`ясувала, що відомості за її заявою до ЄРДР не внесено, а зазначена заява фактично розглянута у порядку, який визначений ЗУ «Про звернення громадян».

Отже, ОСОБА_3 вказує, що станом на день звернення із даною скаргою до слідчого судді заява про вчинення кримінального правопорушення належним чином не розглянута, відомості до ЄРДР не внесені, суб`єктом оскарження заявника про результати розгляду не повідомлено.

Таким чином, скаржник вважає, що, в порушення вимог КПК України, заява належним чином не розглянута та має місце безпідставне невнесення відомостей до ЄРДР.

Вищенаведені обставини, на думку скаржника, свідчать про те, що посадові особи Головного управління Національної поліції у Львівській області такою бездіяльністю порушують права заявника.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів наведених у ній.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч.ч. 2,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З урахуванням наведених положень, перешкод для розгляду скарги, внаслідок неявки представника суб`єкта оскарження, не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи скаржника, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У свою чергу, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора.

Встановлено, що 03.05.2024 року на адресу Головного управління Національної поліції у Львівській області скаржником подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Даних про належний її розгляд представниками ГУ НП України у Львівській області, його результати та внесення відомостей до ЄРДР в ході розгляду справи не встановлено.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України.

В ході розгляду скарги, не здобуто належних доказів на підтвердження того, що відомості за заявою скаржника внесені до ЄРДР або така заява була розглянута з дотриманням положень ст.214 КПК України.

Отже, наведене свідчить про те, що заява скаржника про вчинення кримінального правопорушення з дотриманням положень ст. 214 КПК України розглянута не була, а відомості до ЄРДР не внесені.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги те, що заява про вчинення кримінального правопорушення (злочину) не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника в цій частині в ході судового розгляду суб`єктом оскарження спростовані не були, в ході розгляду скарги не здобуто даних про внесення відомостей до ЄРДР, приходжу до висновку, що уповноваженими особами суб`єкта оскарження не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ст. 214 КПК України.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги зазначені доводи та мотиви, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення та слід зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Головного управління Національної поліції у Львівській області вчинити певну дію, а саме внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 03.05.2024 та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Головного управління Національної поліції у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 03.05.2024 та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1