У Х В А Л А

Справа № 348/2548/23

Номер провадження 1-кп/348/147/24

26 березня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про витребування документів та проведення ВЛК у кримінальному провадженні №0000067від 12.04.2023 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луг, Рахівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за призивом під час мобілізації на посаді гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за вищевказаним обвинуваченням.

Під час судового розгляду обвинувачений звернувся з клопотанням про витребування з установи виконання покарань документів про його стан здоров`я та призначення повторного проходження військової медично- лікарської комісії для вирішення питання придатності до проходження військової служби на момент мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що має численні переломи черепа, щелепи, плеча, пальця, тому не міг бути визнаний придатним до військової служби. Під час перебування в слідчому ізоляторі він проходив рентгенологічні дослідження на яких виявлені переломи, має пошкодження мозку, інші захворювання. За станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Захисник підтримала зазначене клопотання. Просить також витребувати відомості про те, чи дійсно ОСОБА_3 проходив вказані дослідження, та чи має захворювання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти витребування медичних документів, однак клопотання в частині призначення ВЛК задоволенню не підлягає, оскільки військова медично- лікарська комісії проводиться під час мобілізації. Висновком ВЛК ОСОБА_3 визнаний придатним для проходження військової служби.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , заслухавши думку прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як передбачено статтею 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104 затверджено порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який дозволяє проведення медичного огляду обвинувачених.

Пунктом 2.3 зазначеного Порядку передбачено, що медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Поряд із цим, відповідно до п. 2.6 зазначеного Порядку, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Пунктом 2.7 Порядку передбачено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Зазначені вище норми чинного законодавства свідчать про те, що уповноважені особи СІЗО, лікар медичної частини та керівництво, зобов`язані на прохання особи, яка утримується під вартою, обстежити її та надавати належну медичну допомогу, а в разі неможливості вчинити ці дії, самостійно, у межах СІЗО, організувати обстеження особи узятої під варту, згідно зазначеного судом Порядку.

Крім цього, відповідно до п.138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72- 74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Алексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 , який утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» заявляє про незадовільний стан здоров`я, неможливість перебування в умовах СІЗО, що підтверджується даними проведеного його обстеження, суд дійшов висновку, що з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_3 на отримання необхідної медичної допомоги та визначення можливості утримання останнього в умовах тримання під вартою, необхідно витребувати відомості і документи про медичне обстеження ОСОБА_3 для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Враховуючи те, що необхідність витребування інформації про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 . обґрунтована неможливістю самостійного зібрання зазначених доказів, суд приходить до висновку про необхідність витребування зазначених документів.

Щодо клопотання в частині призначення повторного проходження військової медично - лікарської комісії для вирішення питання придатності до проходження військової служби, то воно задоволенню не підлягає.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (далі Положення).

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України. Права ЦВЛК зазначені у підпункті 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До складу ВЛК ( ІНФОРМАЦІЯ_2 входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_3 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_2 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ІНФОРМАЦІЯ_2 (глава 3 розділу II Положення).

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Огляду на положення діючого законодавства, призначення військової медично-лікарської комісії перебуває поза межами повноважень суду, а тому клопотання обвинуваченого в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2,7,9,22, 93, 206, 350 КПК України, суд, -

ухвалив

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Витребувати з філії ДУ «Ценр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України у Чернівецькій, Івано-Франківській,Закарпатській та Тернопільській областях (м.Чернівці, вул..Українська) наступну інформацію і документи щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12»:

-Чи проходив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 медичні обстеження лікарів, рентгенологічне дослідження, лікування під час перебування в установі виконання покарань? Якщо так, які результаті обстежень, який діагноз йому встановлений, яке лікування призначалось? На підтвердження результатів досліджень надати медичні документи та рентгензнімки.

-Чи може ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я знаходитись в умовах установи виконання покарань?

У призначені військової медично-лікарської комісії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26.03.2024.

Повний текст ухвали проголошений 26.03.2024.

Суддя ОСОБА_1