УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

м. Київ

справа № 642/1281/23

провадження № 51- 2631 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 лютого 2024 року, залишеним без змін апеляційним судом

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, жителя м. Харкова,

засуджено за частиною 2 статті 111 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна.

На підставі статті 54 КК позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання «старший лейтенант поліції».

2. Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, перебуваючи у місті Ізюм Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи добровільно здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та безпосередньо надав допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчинив державну зраду.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, оскільки вважає, що покарання, призначене ОСОБА_4 , не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості призначеного покарння.

Оцінка суду

4. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

5. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

6. Фактично, доводи прокурора зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор.

7. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

8. Як убачається із змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, при призначені покарання врахував характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення інкримінованого злочину перебував на службі у Національній поліції України, обіймаючи посаду дільничого офіцера поліції сектору превенції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та мав спеціальне звання «старший лейтенант поліції», за час проходження служби в ГУНП має задовільні характеристики, має посвідчення учасника бойових дій та відзнаку Президента України, який раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина, має інвалідність, відсутність як обставин, що пом`якшують покарання так і обставин, які б його обтяжували. Зваживши всі наведені обставини, суд дійшов висновку про правильність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді 15 років позбавлення волі, навівши мотиви тому, чому він вважає покарання необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

9. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.

10. У цьому провадженні, як видно з наданого судового рішення, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_4 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.

З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3