Справа № 182/547/22
Провадження № 1-кп/0182/189/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2021 за № 0001029 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, із середньою-технічною освітою, не одружений, на утриманні нікого не має, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

законного представника

малолітніх потерпілих ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 у квітні 2016 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим знаходячись на присадибній ділянці за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , побачив малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її рідного брата малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які гралися на подвір`ї свого будинку, розташованого по сусідству за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час, у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за фізичним розвитком, є малолітніми особами, виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій сексуального характеру, щодо малолітньої особи, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, здатних викликати фізичне і моральне розбещення малолітніх.

Так, у квітні 2016 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити, не представилося можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітніх ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 з метою задоволення ним своєї статевої пристрасті, почав пригощати останніх солодощами та вступати з ними в бесіду, щоб викликати довіру у малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та щоб останні вважали його своїм товаришем та виконували його прохання, котрі виражалися спочатку в оголені їх статевих органів, а в послідуючому і в торканні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітніх осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , починаючи з квітня 2016 року, більш точної дати та часу встановити не представилося можливим, та в подальшому періодично в теплу пору року до 01.11.2021, ОСОБА_3 в денний час під приводом пригостити солодощами, кликав до паркану малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі перебували на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де просив останніх оголювати свої статеві органи та задовольняв свою статеву пристрасть торкаючись оголених статевих органів малолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, 28.04.2016 більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, в денний час знаходячись біля паркану на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , увійшовши у довіру до ОСОБА_6 де запропонував малолітній ОСОБА_6 . оголити статеві органи на що остання погодилась, потім ОСОБА_3 здійснив фотографування статевих органів малолітньої ОСОБА_6 , чим задовольнив свою статеву пристрасть.

Крім того, 21.05.2016 більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, в денний час знаходячись біля паркану на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , увійшовши у довіру до ОСОБА_6 , запропонував малолітній ОСОБА_6 . оголити статеві органи на що остання погодилась, потім ОСОБА_3 здійснив фотографування статевих органів малолітньої ОСОБА_6 , чим задовольнив свою статеву пристрасть.

Крім того, влітку 2021 року, періодично, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, увійшовши у довіру до ОСОБА_7 , неодноразово запрошував його на прогулянки до місцевого пляжу на берег водосховища, де біля бетонного кільця для стічних вод, ОСОБА_3 пропонував малолітньому ОСОБА_7 оголювати статеві органи та лягати в бетонне кільце для стічних вод, потім ОСОБА_3 оголював свої статеві органи та лягав зверху на малолітнього ОСОБА_7 торкаючись оголених статевих органів малолітнього ОСОБА_7 своїми статевими органами імітуючи статевий акт, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Крім того, влітку 2021 року більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, увійшовши у довіру до ОСОБА_7 , неодноразово запрошував його до себе в гості за адресою: АДРЕСА_5 , де в будинку, в спальній кімнаті, пропонував малолітньому ОСОБА_7 оголювати статеві органи та лягати на ліжко, потім ОСОБА_3 оголював свої статеві органи та лягав зверху на малолітнього ОСОБА_7 торкаючись оголених статевих органів малолітнього ОСОБА_7 своїми статевими органами імітуючи статевий акт, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Крім того, влітку 2021 року більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, увійшовши у довіру до ОСОБА_7 , запросив його до себе в гості за адресою: АДРЕСА_5 , де завів до курятника та запропонував малолітньому ОСОБА_7 . оголити свої статеві органи стоячи, потім ОСОБА_3 оголивши свої статеві органи підійшов до малолітнього ОСОБА_7 та здійснював торкання оголених статевих органів малолітнього ОСОБА_7 руками та своїми статевими органами імітуючи статевий акт, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Крім того, влітку 2021 року більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, увійшовши у довіру до ОСОБА_7 запрошував його до себе в гості за адресою: АДРЕСА_5 , де заводив до сараю, пропонував малолітньому ОСОБА_7 . оголювати статеві органи стоячи, потім ОСОБА_3 оголював свої статеві органи підходив до малолітнього ОСОБА_7 торкаючись оголених статевих органів малолітнього ОСОБА_7 руками та своїми статевими органами імітуючи статевий акт, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні розпусних дій щодо малолітніх осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав частково, суду показав, що визнає лише 1 епізод вчинення розпусних дій відносно малолітньої особи ОСОБА_10 . Конкретної дати він не пам`ятає, десь у вересні - жовтні 2021 року у вечірній час він зустрівся з ОСОБА_11 біля паркану, що знаходиться між присадибними ділянками, він був на своїй присадибній ділянці, а ОСОБА_12 - на своїй. Вони розмовляли, в ході розмови ОСОБА_12 погодилася оголити свої статеві органи. Він не пам`ятає, в чому саме була одягнена ОСОБА_12 , але пам`ятає, що вона зняла трусики і дозволила торкнутися її статевого органу, після чого одяглася і вони розійшлися по домах. Йому дуже соромно за те, що він так зробив. Але при цьому він статеві органи ОСОБА_13 не фотографував. Це було лише один раз. Так сталося тому, що ОСОБА_14 якось в ході розмов з ним сказав, що у ОСОБА_13 є хлопець. Він також його бачив, на вигляд хлопцеві було років 16-ть. В ході розмови, він сказав ОСОБА_15 про це, вона відповіла, що це її хлопець. Тоді він запитав, чи цілується вона з хлопцем. Вона відповіла, що ні, лише дає себе торкатися, тоді і він попросив ОСОБА_16 дати йому торкнутися її статевого органу, про що дуже жалкує.

З ОСОБА_17 він розпусних дій не вчиняв. Чому хлопець його оговорює не знає, мотиви хай з ним залишаються.

Щодо відносин з потерпілими - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та членами їх родини повідомив наступне. Будинок у АДРЕСА_4 присадибною ділянкою межує з присадибною ділянкою домоволодіння у АДРЕСА_2 , де мешкає він з батьками. У будинку постійно мешкала бабуся потерпілих. Спочатку жила і ОСОБА_8 з чоловіком, потім вони розійшлися і ОСОБА_8 жила в іншому місці. Коли бабця померла, ОСОБА_8 повернулася жити в будинок разом з дітьми. Коли саме і як він познайомився з дітьми, вже не пам`ятає. Але діти були товариські і спілкувалися з багатьма сусідами. Інколи вони просили дати їм ягід, фруктів з городу, як у нього, так і у інших сусідів. ОСОБА_8 сама записала на телефон ОСОБА_18 його номер телефону і попросила його брати ОСОБА_18 з собою на спортмайданчик, бо, як вона сказала, хлопчик багато часу проводить з телефоном. Це було приблизно на початку 2021 року, потім вони почали спілкуватися з ОСОБА_18 в « ОСОБА_19 », про що саме - він не пам`ятає. Пам`ятає, що ОСОБА_18 ставив загадки, які йому задавали, і він допомагав їх вирішити. Також він писав ОСОБА_18 і ОСОБА_15 в «Месенджері», щоб вони виходили на вулицю, бо він хоче передати їм фрукти-ягоди, бо криків з вулиці вони б у будинку не почули. Спілкувався він і з ОСОБА_20, бо у них були спільні захоплення - велосипеди, мотобайки. Кілька разів - біля 3-х разів, він з ОСОБА_18 дійсно ходили на спортмайданчик, також ОСОБА_18 ходив на спортмайданчик зі своїми друзями.

З 2002 року після смерті брата у нього була депресія, були навіть суїциїдальні наміри, тому він лікувався. Після цього у нього виникла необхідність у спілкуванні. Він спілкувався з дітьми, бо вони його слухали.

Покази ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 не відповідають дійсності. З батьком ОСОБА_20 у нього взагалі неприязні стосунки. Тоді у них був конфлікт з його матір`ю, яка хотіла поставити паркан, із-за цього виникла сварка, а батько ОСОБА_20 потім приходив розбиратися. Також був з ним конфлікт, бо він хотів поставити курятник біля їх присадибної ділянки. З потерпілою ОСОБА_8 у нього були нормальні сусідські стосунки.

З приводу фотографії пояснив наступне. Між першим та другим шлюбом у потерпілої ОСОБА_8 був співмешканець, який жив у них у будинку. Цей чоловік запропонував йому купити в нього кнопковий мобільний телефон. Він погодився і купив. В цьому телефоні були фотознімки, які він зберіг. Про те, що на фото зображені статеві органи ОСОБА_13 , він не знав.

Цивільний позов визнає частково. Матеріальну шкоду визнає і добровільно відшкодував. Моральну шкоду визнає, але на меншу суму, яку присудить суд, ту і буде платити.

У вчиненому він кається, просить призначити мінімальне покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить визнати обвинуваченого винним лише в одному епізоді розпусних дій з потерпілою ОСОБА_6 , за іншими епізодами - виправдати. При призначенні покарання просить врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, відшкодував добровільно матеріальну шкоду, тому просила призначити мінімальне покарання.

Позиція потерпілих, їх законного представника та їх представника

Малолітня потерпіла ОСОБА_6 , яку відповідно до ч. 1, 4 ст. 354 КПК України допитували поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції в присутності законного представника - дядька - ОСОБА_21 , педагога - ОСОБА_22 , психолога - ОСОБА_23 , суду показала, що десь восени - влітку, точної дати вона не пам`ятає, року також, але це було після смерті бабусі, яка померла в жовтні 2016 року, вона з братом ОСОБА_18 пішли гуляти на задній двір до паркану між сусідніми подвір`ями. У них з собою була коробка, яку вони вважали будиночком, і гралися в ньому. Підійшов чоловік, якого вона тоді не знала, а це був їх сусід - обвинувачений, поздоровкався з нею, але вона йому не відповіла, бо не знала цього чоловіка. Потім чоловік попросив її підняти плаття. Вона злякалася, забрала брата і вони побігли додому, але через деякий час знову повернулися на те місце, де грали. Обвинуваченого там спочатку не було, потім він знову прийшов і знову попросив її підняти плаття. Вона це зробила, так як їй було страшно і вона не знала, що треба робити. Потім обвинувачений пішов, але згодом повернувся і передав їй фрукти, які ростуть у нього на городі. Цими фруктами вона поділилася з братом. Потім вони повернулися додому, бо їх кликав дідусь. Про те, що сталося, вона нікому не розповідала, бо обвинувачений, коли просив її підняти плаття, пригрозив, що, якщо вона цього не зробить, він розкаже матері, що вона нібито займалася сексом з двоюрідним братом ОСОБА_20. Іншими днями обвинувачений також просив її підняти плаття, вона відмовлялася і тікала. Але ще раз, коли він їй погрожував, вона піднімала плаття і знімала трусики, а обвинувачений її фотографував, після чого приніс їй солодощі - цукерки. Після 2-го разу вона взагалі перестала виходити на задній двір. Всього він її просив підняти плаття і зняти труси разів 10-ть, але вона це зробила лише 2 рази і тоді він її фотографував, але яким технічним пристроєм вона не пам`ятає. Також він один раз торкався її статевих органів, тоді вона одяг не знімала, він просто просунув руки їй під штани і труси, це все проходило також на задньому дворі, обвинувачений просовував руку через отвір у паркані. Про те, що відбувалося, вона розповіла ОСОБА_20 . Останній запропонував розповісти про все його батьку, але вона його вмовила цього не робити. Також обвинувачений дзвонив їй, писав у Viber, Telegram, але вона йому не відповідала. Брату ОСОБА_18 вона нічого не розповідала, брат їй також нічого не розповідав. Як їй відомо, обвинувачений спілкувався і з ОСОБА_20, але про що - вона не знає. Якось мати захотіла подивитись її телефон, побачила переписку з обвинуваченим, стала запитувати. Вона спочатку відмовлялася, але потім все розповіла матері.

Малолітній потерпілий ОСОБА_7 , якого відповідно до ч. 1, 4 ст. 354 КПК України допитували поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції в присутності законного представника - дядька - ОСОБА_21 , педагога - ОСОБА_22 , психолога - ОСОБА_23 , суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_24 він познайомився, коли вже померла бабуся (померла у жовтні 2016 року). Він тоді був на вулиці, обвинувачений підійшов до нього, виніс йому малину, але потім його покликав дідусь і він пішов додому. Потім вони періодично спілкувалися з обвинуваченим ОСОБА_24 , коли він був на задньому дворі біля забору. ОСОБА_24 просив його іноді зняти труси, гладив його статевий орган, просунувши руку крізь паркан, питав, чи це подобається йому. Також одного разу ОСОБА_24 запросив його до себе додому, пограти в комп`ютер. Але вдома ОСОБА_24 поклав його на ліжко, застосувавши силу, зняв з нього одяг, ліг зверху і терся об його оголений статевий орган. Йому вдалося вивернутися, потім він одягся і побіг додому. Також ОСОБА_24 одного разу запропонував йому зайти в курник, щоб подивитися курку. Він пішов, там ОСОБА_24 зняв з нього і з себе труси і штани, підняв його і почав тертися об нього. Те ж він робив з ним в сараї на території його домоволодіння. За це ОСОБА_24 пригощав його ягодами, фруктами зі свого саду, а також покупав йому солодощі, вони інколи разом ходили в магазин, де ОСОБА_24 покупав йому смаколики. Також вони часто ходили з ОСОБА_24 на водосховище, де просто гуляли, але інколи ОСОБА_24 вів його до бетонного кільця, де заставляв його знімати штани, труси та лягати в це кільце, сам знімав з себе труси, лягав на нього зверху і терся об нього. Вони з ОСОБА_24 спілкувалися і по телефону, і в Viber, але звідки у ОСОБА_24 номер його телефону - він не пам`ятає. Зазвичай ОСОБА_24 телефонував йому, щоб він виходив гуляти на пляж, спортмайданчик, або вийшов на задній двір. Про це, що з ним робив ОСОБА_24 , він матері не говорив, бо боявся втратити дорослого друга і смаколиків, яких той давав йому. В розмовах з ним ОСОБА_24 торкався сексуальних тем, розповідав різницю між хлопчиками та дівчатками, різницю між статевими органами хлопчиків та дівчаток. Потім, коли ОСОБА_12 розповіла матері про дії щодо неї, мати покликала його, попросила сказати правду і він розповів. Поки він розповідав, мати плакала. Сам ОСОБА_24 до них додому не заходив, мати з ним спілкувалася через вікно, про що вони говорили, він не знає. Коли ОСОБА_24 брав його з собою гуляти, то він запитував згоду у матері, мати не заперечувала. Точні дати вчинення з ним цих дій він сказати не може, але це було неодноразово, кілька разів біля паркана на задньому дворі, раз 10-ть у бетонному кільці, один раз у будинку, це точно було у серпні 2021 року, в курнику, сараї це також було влітку 2021 року. Про е, що з ним робил ОСОБА_24 він розповів лише своєму двоюрідному брату ОСОБА_20 . Останній сказав йому, щоб він більше нікуди с ОСОБА_24 не ходив, або ходив гуляти з ними, прикидаючись, що втратив пам`ять.

Психолог ОСОБА_23 , педагог ОСОБА_22 , у присутності яких були допитані малолітні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підтвердили, що діти давали покази відповідно до свого віку, надавали їх вільно, тиску на дітей при допиті не вчинялось.

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 суду показала, що обвинуваченого вона знає з дитинства, так як вони жили по сусідству. Він мешкав у будинку з батьками, домоволодіння їх межує городами. Деякий час вона з дітьми та чоловіком мешкали в іншому місці, знімали квартиру, але коли молодшому синові ОСОБА_18 виповнилося 1,5 роки, вона з дітьми переїхала до матері і стала там мешкати. Діти спілкувалися з багатьма сусідами, які їх пригощали ягодами-фруктами, солодощами. Спілкування було на нейтральні теми «як справи?, що ви любите?, в що ви граєтесь?» і т.п. Таке ж спілкування, як вона думала, було в дітей з ОСОБА_3 . ОСОБА_25 , що ОСОБА_18 просив дозволу піти на спортивний майданчик на тренування з ОСОБА_3 - вона не заперечувала. На задньому дворі у них нічого не посаджене, там росте вишня, тому діти там часто гралися - ставили халабуду, їли вишню. Взагалі у них з донькою довірливі відносини, вони багато про що говорили, в тому числі і про педофілію. В класі доньки однокласниці незнайомий чоловік запропонував піти глянути на кошеня, але дівчинка не пішла з ним, а втекла. Після цього випадку вона поговорила з донькою про такі випадки, говорила й про те, що давати дивитися, а тим більше дозволяти торкатися статевих органів іншим особам - не можна. Вважала, що донька зрозуміла це. Зазвичай діти у неї відпрошувалися погуляти і вона знала, де вони. Але, оскільки вона є військовослужбовцем, то раніше вона була на службі з 8 год. до 17 год., і 1 раз в тиждень у неї було добове чергування, але останні 7 місяців до виявлення злочину, вона була на добовому чергуванні через добу, тому контролювати повністю поведінку дітей не могла. З ними залишався дідусь, тому, коли діти відпрошувалися, дід питав, чи дозволила мати, діти відповідала, що так, а дід не перевіряв. Десь приблизно у вересні 2021 року вона замітила, що діти часто приносять чіпси, кока-колу, шоколадки, хоча вона не дозволяла їм таку їжу. На її питання діти відповідали, що їх пригостив сусід ОСОБА_24 . Її це насторожило, вона спитала спочатку в ОСОБА_13 , чи не робить з нею щось ОСОБА_3 . ОСОБА_12 сказала, що ні. Аналогічне питання вона задавала ОСОБА_18 , той теж все заперечував. Через 2 місяці вона замітила, що ОСОБА_12 перестала виходити на прохання ОСОБА_3 , просила сказати, що її немає вдома. Вона знову почала розмовляти з ОСОБА_26 , яка спочатку заперечувала, але потім у всьому зізналася. Вона спитала у ОСОБА_13 , чи робить таке ОСОБА_3 з ОСОБА_18 . ОСОБА_12 сказала, що вона не знає, краще питати в ОСОБА_20 . Вона зателефонувала ОСОБА_27 , сказала, що їй розповіла ОСОБА_12 , запитала за ОСОБА_18 . ОСОБА_20 сказав, що з ОСОБА_28 також вчиняв розпусні дії. Після чого вона почала говорити з ОСОБА_18 , сказала йому, що все знає від ОСОБА_13 і ОСОБА_20 , тоді й ОСОБА_18 у всьому зізнався. Розповіли діти й те, що ОСОБА_3 писав їм в соцмережах, після того, як вони зізналися, вони заблокували йому доступ до своїх соцмереж. На наступний день вона звернулася з заявою до поліції. Під час досудового розслідування вона брала участь в проведенні слідчих дій, в тому числі й допиту її малолітніх дітей. Тиск на дітей не здійснювався. Вона вважає, що діти говорили і говорять правду, бо вони ніколи не були схильні до фантазій. Також вона брала участь в огляді флеш накопичувача, під час якого в присутності понятих були оглянуті фото оголених дітей. В одній із папок вона побачила, що на одній із дівчинок майка, як у ОСОБА_13 . Обличчя цієї дівчинки не видно, дівчинка сиділа на траві. Однак, по родимках на статевому органі та на нозі вона впізнала, що це фото ОСОБА_13 .

Злочином їй спричинені і матеріальні збитки, і моральні. ОСОБА_3 оплатив їй повністю матеріальну шкоду і частково моральну, оплативши їй 15 000 грн. Моральну шкоду вона оцінює в 500 000 грн., які просить стягнути за мінусом оплаченої суми.

Представник законного представника малолітніх потерпілих - адвокат ОСОБА_9 , вважаючи, що вина обвинуваченого повністю доведена, просив призначити йому суворе покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, а також повністю задовольнити цивільний позов, який є обґрунтованим і доведеним, за мінусом суми, яку обвинувачений законному представнику потерпілих виплатив.

Досліджені в судовому засіданні докази

Неповнолітній свідок ОСОБА_29 , якого відповідно до ч. 1, 4 ст. 354 КПК України допитували поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції в присутності законного представника - матері ОСОБА_30 , психолога - ОСОБА_31 , суду показав, що він є двоюрідним братом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . В 2014 році через брата ОСОБА_18 він познайомився з ОСОБА_3 , після чого спілкувалися з останнім. Спочатку все було нормально, але потім ОСОБА_3 попросив його показати статеві органи. Він, будучи дитиною і не усвідомлюючи, показав. Так було кілька разів, і з ним, і з ОСОБА_26 , і з ОСОБА_18 . Про це вони нікому із дорослих не говорили. ОСОБА_18 сам розповів йому, що з ним робив ОСОБА_3 , а коли він запитав про це у ОСОБА_13 , остання заплакала, але потім підтвердила. Також він спілкувався з ОСОБА_3 по Viber, номер ОСОБА_3 дав йому брат ОСОБА_18 , спілкувалися за велосипеди, також ОСОБА_3 пропонував стати йому другом, його це смутило, бо ОСОБА_3 вже дорослий чоловік, а він дитина. Також він з братом ходили з ОСОБА_3 до магазину, де останній покупав їм морозиво та інші смаколики. Чим ОСОБА_3 пояснював, що він спілкується з дітьми - він не пам`ятає.

Психолог ОСОБА_32 , в присутності якої допитувався неповнолітній свідок, пояснила, що при допиті тиск на свідка не здійснювався.

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що за адресою: АДРЕСА_4 проживали його батьки, а потім і сестра з дітьми. Він мешкав в іншому місці, але часто приходив до батьків. Дійсно, десь у 2014-2015 роках відбулася сварка з Гуменними із-за паркана, після цього він особисто з ОСОБА_3 не спілкувався. Наприкінці січня 2022 року йому подзвонив його син - ОСОБА_29 і розповів, що він спілкувався в соцмережі з ОСОБА_3 і останній звертався до нього з непристойними пропозиціями. Також син розповів, що ОСОБА_3 чіплявся до ОСОБА_13 і ОСОБА_18 з їх слів, мацав їх статеві органи. Це відбувалося на задньому дворі біля паркану. Він також особисто бачив, як ОСОБА_3 там стояв з ОСОБА_18 . Він запитав, що сталося, ОСОБА_18 відповів, що вони просто спілкувалися за курочок. Також син скинув йому скриншот переписки з ОСОБА_3 . Він там побачив, що ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_20 стати більше, ніж другом. Після чого він звернувся в поліцію.

Свідок ОСОБА_34 - мати обвинуваченого, показала, що ніколи не бачила, щоб її син спілкувався з малолітніми потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_35 . З їх мамою у них конфліктів ніколи не було, але був конфлікт з їх бабусею, давно, коли вони ще тільки купили це домоволодіння. Дітей вона бачила, вони гралися біля паркану між їхніми домоволодіннями. Цей паркан суцільний, хвіртки в ньому немає. Дітей ні у них вдома, ні на території їх двору ніколи вона не бачила. Також вона не бачила можливої присутності дітей, коли їх з батьком не було вдома, хоча, якби вона заходили, вона б це помітила. Вона особисто пригощала дітей ягодами на їх прохання, але щоб син пригощав дітей - вона ніколи не бачила. Під час проведення досудового розслідування в її присутності проводився обшук в ході якого вилучали комп`ютер сина. Вона також інколи користувалася цим комп`ютером. Телефон, який при обшуку вона, начебто під запис передала слідчому, у дійсності привіз слідчий. Телефон був у сина, коли його затримували. Потім слідчий привіз телефон, дав їй і вона під запис передала телефон слідчому. Поняті при обшуку були присутні не відразу. За день до затримання сина, коли його не було вдома, приїжджали працівники поліції, запитали де працює син, який у нього номер телефону. Пояснили, що ці питання пов`язанні з пожежею у кафе «Майамі». Вона назвала номер телефону сина і працівники поліції поїхали. У сина дружини не було, про його особисте життя їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_36 - батько обвинуваченого, якого було допитано за клопотанням сторони захисту, розповів суду, що наприкінці 2021 року на території їй домоволодіння працівники поліції провели обшук. Він і його дружина були присутні при проведенні обшуку. В ході обшуку вилучили 2 флешнакопичувача для системного блоку, системний блок. Телефон син в цей день забрав з собою на роботу, вони це бачили. Коли хотіли пакувати системний блок комп`ютера, то не було такого великого пакета. В цей час працівник поліції на ім`я ОСОБА_37 передав жінці телефон сина, а потім жінка під запис начебто видала телефон працівникам поліції. Що саме було в телефоні сина, йому не відомо.

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001029:

Том № 1

- витяг з ЄРДР від 08.11.2021 № 0001029 з якого вбачається, що було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження за зверненням ОСОБА_8 по факту того, що на протягом останніх чотирьох років чоловік на ім`я ОСОБА_24 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 вчиняє розпусні дії відносно її малолітніх дітей: доньки ОСОБА_13 , 2009 року народження та сина ОСОБА_18 , 2011 року народження. (а.п. 1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.11.2021 ОСОБА_8 , у якому вона просить притягнути до відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та протягом чотирьох років вчиняє розпусні дії відносно її малолітніх дітей: доньки ОСОБА_13 , 2009 року народження та сина ОСОБА_18 , 2011 року народження. (а.п. 17);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2021, в ході якого малолітня потерпіла ОСОБА_6 у присутності законного представника - матері ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_38 та педагога ОСОБА_39 з 4-х осіб упізнала ОСОБА_3 на фотознімку № 3, як сусіда на ім`я ОСОБА_24 , який вчиняв розпусні дії відносно неї упродовж тривалого часу. Упізнає його за формою голови, формою вух, носа, губ, зачіскою, виразом обличчя, розрізом очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 27-29);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2021, в ході якого малолітній потерпілий ОСОБА_7 у присутності законного представника - матері ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_38 та педагога ОСОБА_39 з 4-х осіб упізнав ОСОБА_3 на фотознімку № 2, як сусіда на ім`я ОСОБА_24 , який вчиняв розпусні дії відносно нього упродовж тривалого часу. Упізнає його за формою голови, формою вух, носа та губ, зачіскою, розрізом очей, виразом обличчя. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 33-35);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 37);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 39);

- висновок спеціаліста, провідного фахівця відділення психологічного забезпечення відділу кадрового забезпечення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, згідно якого:

1. В цілому психологічний рівень розвитку неповнолітніх потерпілих дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (віковий розвиток) відповідає віковим нормам.

2. Психічний розвиток неповнолітніх потерпілих дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відповідає віковому періоду.

3. Неповнолітні потерпілі діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням свого віку, потенційно здатні сприймати інформацію та надавати покази.

4. Психічний стан на момент опитування, неповнолітніх потерпілих дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 показує відносно статичні та перманентні моменти душевних переживань, які характеризується, як: емоційний стан задовільний, настрій добрий, спостерігається «боротьба мотивів».

5. Рекомендована довгострокова психотерапевтична робота з неповнолітніми потерпілими дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спрямована на зниження рівня тривоги та відреагування психікою травматичних неприємних для дітей спогадів. До висновку експерта додано флеш-накопичувач, на якому наявний відеозапис спілкування з малолітніми: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в умовах «зеленої кімнати». (а.п. 40-49). У судовому засіданні досліджено відеозапис спілкування з малолітніми: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за правилами «зеленої кімнати».

- заява ОСОБА_8 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду мобільного телефону її сина ОСОБА_7 (а.п. 61);

- протокол огляду від 10.11.2021 - мобільного телефону «ОРРО», добровільного наданого для огляду ОСОБА_8 , який належить її малолітньому сину ОСОБА_7 . Мобільний телефон синього кольору. В ході розблокування та подальшого огляду телефону у телефонній книзі виявлено контакт підписаний як « ОСОБА_3 » номер телефону НОМЕР_1 . Оглянуто історію викликів зі вказаним абонентом та встановлено, що у ній наявні вхідні дзвінки у наступні дати: 02.10.2021 об 11:48 год.; 02.10.2021 об 11:47 год.; 02.10.2021 об 11:37 год., тривалістю 3 хв. 26 сек.; 21.09.2021 о 18:35 год. тривалістю 30 сек.; 21.09.2021 о 14:57 год.; 11.06.2021 о 15:24 год.; 19.05.2021 о 14:59 год.; 19.05.2021 о 14:46 год. тривалістю 10 сек. В подальшому оглянуто додаток «Viber» у якому наявне листування зі вказаним контрактом. До протоколу огляду додано фототаблицю листування. Зі вказаної переписки видно, що абонент ОСОБА_24 , номер телефону НОМЕР_1 (це є ОСОБА_3 ), цікавиться у ОСОБА_41 чи вдома його сестра Кіра. (а.п. 62-66);

- розписка ОСОБА_8 про отримання від співробітників поліції мобільного телефону «ОРРО». (а.п. 68);

- заява ОСОБА_8 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду мобільного телефону її доньки ОСОБА_6 (а.п. 69);

- протокол огляду від 11.11.2021 - мобільного телефону «ОРРО», добровільного наданого для огляду ОСОБА_8 , який належить її малолітній доньці ОСОБА_6 . Мобільний телефон чорного кольору. В ході розблокування та подальшого огляду телефону у телефонній книзі виявлено контакт підписаний як «ацтань лол» номер телефону НОМЕР_1 . Оглянуто історію викликів зі вказаним абонентом та встановлено, що у ній наявний виклик 13.10.2021 о 07:44 год. та один вхідний виклик 20.06.2021 о 09:42 тривалістю 40 сек. В ході подальшого огляду у додатку «Telegram» наявна переписка зі вказаним абонентом. Вказана переписка у вигляді фототаблиці долучена до протоколу. В ході подальшого огляду оглянуто мобільний додаток «Viber» у якому також наявне листування зі вказаним контрактом. Вказана переписка у вигляді фототаблиці долучена до протоколу. До протоколу огляду додано фототаблицю листування. Зі вказаної переписки видно, що абонент «ацтань лол», номер телефону НОМЕР_1 (це є ОСОБА_3 ) здійснює переписку з ОСОБА_42 , а саме цікавиться чи зможе вона вийти до паркану; запитує чи приїхав ОСОБА_43 ( ОСОБА_44 ) та просить повідомити коли він приїде; просить писати йому; цікавиться чому вона його видалила з вайберу; пише що принесе морозиво і чіпси. (а.п. 70-81);

- розписка ОСОБА_8 про отримання від співробітників поліції мобільного телефону «ОРРО». (а.п. 83);

- знімки екрану листування ОСОБА_29 з особою на ім`я ОСОБА_24 у мобільних додатках «Telegram» та «Viber». Зі вказаної переписки видно, що абонент « ОСОБА_3 » (це є ОСОБА_3 ) здійснює переписку з ОСОБА_45 , а саме просить дозволу зателефонувати до неповнолітнього; запитує чи хоче неповнолітній мати близьких друзів; запитує чи не хоче він бути його близьким другом; шкодує, що не може зателефонувати до неповнолітнього; пропонує купити шаурму, або те, що він любить, капучино попити. (а.п. 102-123);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.12.2021, в ході якого малолітній свідок ОСОБА_29 у присутності законного представника - матері ОСОБА_30 , психолога ОСОБА_38 та педагога ОСОБА_39 з 4-х осіб упізнав ОСОБА_3 на фотознімку № 1, як особу на ім`я ОСОБА_24 , який вчиняв розпусні дії відносно його брата ОСОБА_7 та сестри ОСОБА_6 Упізнає його за формою голови, розрізом очей, зачіскою, виразом обличчя. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 124-126);

- протокол обшуку від 08.12.2021, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2021 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Обшук проведено за участю понятих та ОСОБА_46 . Перед проведенням обшуку, після представлення всіх сучасників обшуку, роз`яснення всіх прав та обов`язків учасникам обшуку, після ознайомлення з ухвалою слідчого судді від 30.11.2021, ОСОБА_47 заявила, що бажає видати зазначені в ухвалі речі та запросила до приміщення будинку. Після прослідування до кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_5 видала мобільний телефон «Nubia» ОСОБА_3 , який було поміщено до спецпакету SUD1154644; два флеш накопичувача, які було поміщено до спецпакету SUD1154640 та комп`ютерний процесор, який поміщено до поліетиленового пакету скріпленого біркою. Під час обшуку було виявлено: два флеш накопичувача, мобільний телефон та комп`ютерний процесор. Виявлені речі вилучено. Від учасників зауважень не надійшло. До протоколу обшуку додано CD-R диск проведеного обшуку. (а.п. 158-162). У судовому засіданні оглянуто відеозапис проведеного обшуку.

- заява ОСОБА_48 про добровільне надання співробітникам поліції, згідно ухвали суду: флеш накопичувача, мобільного телефону, системного блоку. (а.п. 163);

- протокол огляду від 14.01.2022 - спецпакету Національної поліції України з № SUD1154640 на якому зазначено: - фабула: «обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 »; - вилучені предмети: «два флеш накопичувача»; - номер ЄРДР: «0001029». Також на спецпакеті містяться підписи двох понятих та слідчого. Пакет запечатаний. При відкритті спецпакету в ньому виявлено два флеш накопичувача з написами: «Kingston 64 GB» та «TDK». Далі в ході слідчої дії за допомогою персонального комп`ютера здійснено огляд вищевказаних флеш накопичувачів на наявність на них інформації, що може мати значення для результату проведення досудового розслідування. За результатом огляду флеш накопичувача з написом «Kingston 64 GB» на ньому не було виявлено інформації, яка мала б значення для результату проведення досудового розслідування. При огляді вмісту флеш накопичувача з написом «TDK» на ньому виявлені файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки «черешня» у ній виявлено файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки «сохранение», у ній знаходяться файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки «Нова папка (5)», у ній знаходяться файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у ній знаходяться файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у ній знаходяться дві папки з аудіо файлами та файли формату «Microsoft Word». При відкритті папки «таблицы», у ній знаходяться файли, скріншоти яких додано до протоколу. При відкритті папки «всё», у ній знаходяться дві папки з назвами « ОСОБА_49 папка (4)» та «ТАНДЫР». При відкритті вказаних папок, в них знаходяться папки та файли, скріншоти яких додано до протоколу. При перегляді вищевказаних файлів на флеш накопичувані виявлено, що частина фото та відео файлів містять зображення неповнолітніх дітей. Дані фали містять ознаки порнографічного характеру. На частині відео файлів, що містять ознаки порнографічного характеру, у верхній частині екрану міститься напис: « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Встановлено, що комп`ютерна програма з вищевказаною назвою використовується для запису екрану персонального комп`ютера. Так після проведення візуального огляду інформації яка міститься на флеш накопичувачах представник потерпілих ОСОБА_8 звернулась з доповненням, а саме повідомила що на флеш накопичувані з надписом «TDK» маються файли під назвою «DSC00309», «DSC00310», «DSC00311», «DSC00312», «DSC00314», «DSC00315», котрі знаходяться за адресою: папка «Всё» - «Новая папка (4)» - «Новая папка» - «Новая папка». Данні файли являють собою фотозображення порнографічного характеру її доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зображення статевих органів останньої. Також ОСОБА_8 додала, що впізнала доньку за наявністю родимки на внутрішній частині стегна справа, а також на лобковій частині, зверху. Вищевказані файли надаються у вигляді фототаблиці, яка поміщена до паперового конверта. За результатами огляду було зроблено копію флеш накопичувана з надписом « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на флеш накопичувач «Kingston», яку поміщено до паперового конверта, два флеш накопичувача які були вилучені під час обшуку вилучаються та поміщаються до паперового конверту Національної поліції України. Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер. До протоколу огляду додано копію флеш накопичувача з надписом «TDK» на флеш накопичувача «Kingston». Також до протоколу огляду додано фотознімки за якими ОСОБА_50 впізнає свою доньку ОСОБА_6 (а.п. 166-186). У судовому засіданні переглянуто відеозапис зі флеш накопичувача з написом «TDK» на флеш накопичувачу «Kingston», а також оглянуто фотознімки за якими ОСОБА_50 впізнає свою доньку ОСОБА_6

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.01.2021, проведений за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_51 , її представника - адвоката ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_4 , психолога ОСОБА_38 у присутності понятих. Всім учасникам роз`яснено права та обов`язки. Малолітній ОСОБА_7 погодився розповісти та показати місце, яке було у нього з ОСОБА_24 , про яке він уже раніше розповідав. Всі учасники слідчого експерименту направилися до вказаної потерпілим адреси його проживання: АДРЕСА_4 . Малолітній потерпілий показав місця зустрічі з ОСОБА_24 ( ОСОБА_3 ) та детально розповів про те, що просив його зробити ОСОБА_24 і, що робив при цьому ОСОБА_24 . (а.п. 201-205). В ході проведення вказаної слідчої дії здійснювалося відео-фіксування. До протоколу проведення слідчого експерименту додано CD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 (а.п. 206). У судовому засіданні переглянуто відеозапис.

- протокол огляду місця події від 21.01.2021 - території, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Від будинку № 8 у пров. Звивистий учасниками огляд проведено до міського пляжу. Дійшовши до перехрестя з правої сторони розташований спортивний майданчик. Повернуто на перехресті на право. Проходимо по дорозі прямо до пров. Крутого. Проходячи спортивний майданчик, навпроти пров. Крутого зліва знаходяться бетонні сходи до Нікопольського міського пляжу. Від бетонних східців проходимо прямо до води, де бачимо розташовану бетонну трубу діаметром приблизно 1 м. Далі учасники огляду повертаються до будинку АДРЕСА_4 . Проходять на територію домоволодіння, на момент входу металева хвіртка відчинена. З правої сторони розташований будинок, з лівої сторони знаходиться прибудова. Учасники проходять прямо. В кінці будинку є доріжка на заднє подвір`я. Доріжка приблизно метрів 20, по праву та ліву сторони знаходиться паркан у вигляді сітки рабиці. В кінці доріжки знаходиться будинок АДРЕСА_6 . Учасники проходять з правої сторони за будинком. Вся територія огороджена сіткою рабиця. За будинком № 2 також знаходиться паркан у виді сітки рабиця. Територія доріжки та домоволодіння межує з городами інших домоволодінь. Будинок № 2 межує з городами будинків АДРЕСА_2 та з будинком АДРЕСА_7 . До протоколу огляду додано фото-таблицю (а.п. 207-210);

- заява ОСОБА_52 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду мобільного телефону (а.п. 215);

- протокол огляду від 25.01.2022 - мобільного телефону «Xiaomi», моделі М2006С3, добровільного наданого для огляду ОСОБА_53 . Мобільний телефон чорного кольору. В ході розблокування та подальшого огляду телефону у мобільному додатку «Viber» виявлено переписку з «Cынуля». Зроблено 24 знімки даної переписки. На даних знімках наявна переписка з особою на ім`я ОСОБА_24 , номер телефону якого НОМЕР_2 . Вказана переписка у вигляді фототаблиці долучена до протоколу огляду. (а.п. 216-241);

- розписка ОСОБА_52 про отримання від співробітників поліції мобільного телефону «Xiaomi». (а.п. 243);

Том № 2

- протокол освідування особи від 26.01.2022 - малолітньої ОСОБА_6 , яка добровільного погодилася пройти освідування. Освідування проведено за участю законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_4 . Проведеним освідуванням встановлено, що на тілі малолітньої потерпілої ОСОБА_6 виявлено особливі прикмети, а саме: на лобковій частинні мається родимка; на стегні правої ноги мається родимка ззаду. За доповненням лікаря, родимка знаходиться на середині лобкової височини, близько до симфізу, в діаметрі близько до 3 мм, коричневого забарвлення. До протоколу освідування додано DVD-R з відеозаписом проведеного освідування та фото-таблиця. (а.п. 5-8). У судовому засіданні переглянуто відеозапис та оглянуто фото-таблицю.

- висновок експерта № 83/84/22-26 від 31.01.2022 за результатами проведення судової психологічної експертизи, згідно якого:

1. З питання № 1 та з огляду спостережень під час тестування та бесіди у малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня підвищена схильність до фантазування.

2. З питання № 2 та з огляду спостережень під час тестування та бесіди малолітня потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати про них відповідні показання. Малолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, частково здатний правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати про них відповідні показання, в силу того, що встановлена наявність у потерпілого ОСОБА_7 обізнаності у відмінностях соціальних ролей чоловіка і жінки, щодо статевих відносин чоловіків і жінок, знає про анатомічні відмінності будови тіла жінок і чоловіків, про існування статевого акту дізнався від сусіда ОСОБА_24 , довіри до підозрюваного, як старшого друга, якому довіряє мама, несподіваність виникнення ситуації загрози сексуальній недоторканості та не сприйняття і не усвідомлення потерпілого того, що сусід здатний до протиправних дій, а також на фоні домінування окремих рис характеру потерпілого поряд з психологічним тиском.

3. З питання № 3 та згідно зазначеної ситуації на свідомість та поведінку малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент вчинення відносно них кримінального правопорушення застосовувались наступні методи психологічного впливу: переконання, примушення - пригнічувалася здатність малолітніх до опору, усвідомлювалась неминучість прийнятих до них примусових заходів, в результаті досягалася мета, що суперечило бажанням, намірам та інтересам малолітніх потерпілих, це могло змінити вільне волевиявлення потерпілих.

4. З питання № 4 згідно зазначеної ситуації та з огляду спостережень під час тестування та бесіди досліджувана ситуація для потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була психотравмуючою - зросло психоемоційне напруження малолітніх, присутнє глибоке переживання, змінений звичний спосіб життя і світогляд.

Для встановлення розміру завданої моральної шкоди малолітнім потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендується призначення окремої судово-психологічної експертизи з визначенням питань, які за формою відповідають методиці психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань осіб та відшкодування моральної шкоди.

5. З питання № 5 згідно зазначеної ситуації та з огляду спостережень під час тестування та бесіди у поведінці малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наявні психологічні особливості, що властиві для самостійного відтворення ними певних подій під час проведення за їх участю дослідження.

6. З питання № 5 згідно зазначеної ситуації та з огляду спостережень під час тестування та бесіди немає підстав вважати, що неповнолітні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дають показання під впливом дорослих. (а.п. 72-83).

Оцінка доказів судом

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

За правилами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

Обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, за наведених у обвинувальному акті обставин і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 156 КК України по одному епізоду вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює, вину свою у даній частині визнає, при цьому заперечує факт фотографування статевих органів малолітньої. Що стосується обвинувачення в частині вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 заперечує, вину свою в даній частині обвинувачення не визнає.

Диспозицією ч. 2 ст. 156 КК України передбачено кримінальну відповідальність, зокрема, за вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

З об`єктивної сторони розбещення виражається у вчиненні різноманітних розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення потерпілих. Розпусні дії можуть бути як фізичними, так і інтелектуальними.

У свою чергу фізичне розбещення може проявлятися, зокрема, в оголенні статевих органів винної особи або потерпілого, поцілунках, непристойних дотиках, які викликають статеве збудження, тощо.

З суб`єктивної сторони це кримінальне правопорушення здійснюється з прямим умислом. Винна особа усвідомлює, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої особи і бажає їх вчинення. Стосовно ставлення до віку потерпілої особи, то винна особа може достовірно знати або припускати, що така особа не досягла 14-ти років, або повинна була і могла це усвідомлювати.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 в частині вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 , не визнання вини по іншому епізоду вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 , а також заперечення факту фотографування статевих органів малолітньої, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_3 в часті не визнання своєї вини, оскільки вони спростовуються показами малолітніх потерпілих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , допитаних у присутності їх законного представника ОСОБА_8 , педагога - ОСОБА_22 та психолога - ОСОБА_23 , які підтвердили, що діти давали покази відповідно до свого віку, надавали їх вільно, тиску на дітей при допиті не вчинялось;

Показання малолітніх потерпілих, у суду не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони також узгоджуються з показами неповнолітнього свідка ОСОБА_29 , допитаного у присутності законного представника - його матері ОСОБА_30 та психолога - ОСОБА_31 , яка вказала, що при допиті тиск на неповнолітнього свідка не здійснювався; показами законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_54 .

Покази малолітніх потерпілих, покази свідків узгоджуються між собою є послідовними, та об`єктивно підтверджується доказами, дослідженими судом в ході судового розгляду.

Оцінюючи показання обвинуваченого в частині невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину, і що його обмовили малолітні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_55 , так як у нього неприязні стосунки з батьком неповнолітнього ОСОБА_56 , а саме конфлікт був останнього з його матір`ю, яка хотіла поставити паркан, а також був конфлікт з ним, так як він хотів поставити курятник біля їх присадибної ділянки, суд вважає неспроможними, розцінює їх як систему захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинений злочин, які спростовуються дослідженими судом у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка чітко вказала на обвинуваченого, як на сусіда ОСОБА_24 , який кликав її до паркану та просив її підняти плаття, і що це робила вона, так як їй було страшно. Нікому не розповідала про те, що сталося бо дядько ОСОБА_24 , коли просив її підняти плаття, пригрозив, що, якщо вона цього не зробить, він розкаже матері, що вона нібито займалася сексом з двоюрідним братом ОСОБА_20. Були такі випадки, що дядько ОСОБА_24 просив її підняти плаття, однак вона відмовлялася і тікала. А було також і те, що коли він їй погрожував, вона піднімала плаття і знімала трусики, а він її фотографував;

- показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який також чітко вказав на обвинуваченого, як на сусіда ОСОБА_24 , який просив його іноді зняти труси, гладив його статевий орган просунувши руку скрізь паркан, питав, чи це подобається йому. Запросив його до себе додому, пограти в комп`ютер, а там вже поклав на ліжко, застосувавши силу, зняв з нього одяг, ліг зверху і терся об його оголений статевий орган. Також ОСОБА_24 одного разу запропонував йому зайти до курника, щоб подивитися курку. Він пішов і там ОСОБА_24 зняв з нього і з себе труси і штани, підняв його і почав тертися об нього. Те ж він робив з ним і в сараї на території його домоволодіння. За це ОСОБА_24 пригощав його ягодами, фруктами зі свого саду, купував солодощі. Вони часто ходили з ОСОБА_24 на водосховище, де просто гуляли, але інколи ОСОБА_24 вів його до бетонного кільця, де заставляв його знімати штани, труси та лягати в те кільце, сам знімав з себе труси, лягав на нього зверху і терся об нього. Про те, що з ним робить ОСОБА_24 він розповів лише своєму двоюрідному брату ОСОБА_20 .

Суд також враховує ту обставину, що вказані покази малолітніх потерпілих були також предметом дослідження під час проведення судової психологічної експертизи № 83/84/22-26 від 31.01.2022, згідно висновку якої у малолітніх потерпілих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутня підвищена схильність до фантазування; підстав вважати, що малолітні потерпілі дають покази під впливом дорослих немає.

Тому суд вважає, що показання малолітніх потерпілих є належними, допустимими та достовірними доказами.

При цьому суд враховує характеристики малолітніх потерпілих з місця їх навчання. Так, ОСОБА_44 зарекомендував себе старанним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Добре запам`ятовує учбовий матеріал. На уроках завжди активний, уважний. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, приймає активну участь у громадському та спортивному життя класу. (Том № 1 а.п. 36). ОСОБА_57 також зарекомендувала себе старанною, дисциплінованою. Добре запам`ятовує учбовий матеріал. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, приймає активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування. (Том № 1 а.п. 38). Батьки приділяють належну увагу вихованню доньки та сина. Активно спілкуються з класним керівником, вчителями-предметниками. Мати завжди відвідує батьківські зустрічі.

Згідно характеристик у родині малолітніх потерпілих хороші сімейні взаємини, батьки приділяють належну увагу вихованню дітей.

З урахуванням викладеного, часткове заперечення вини обвинуваченим, а також та версія, що малолітні потерпіли намовляють на нього не доводить розумного сумніву у версії сторони обвинувачення. Більше того версія сторони захисту не узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Будь-яких доказів, які якимось чином підтверджували б версію сторони захисту суду надано не було.

Крім того, суд вважає неможливим існування такої домовленості між малолітніми потерпілим та неповнолітнім свідком, яка б дозволила вказаним особам надавати як в ході досудового слідства, так і судового розгляду детальні показання щодо обставин вчиненого.

Також суд звертає увагу на ту обставину, на що за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_51 , її представника - адвоката ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_4 , психолога ОСОБА_38 у присутності понятих було проведено слідчий експеримент, в ході якого малолітній ОСОБА_7 показав місце на яке він ходив разом з ОСОБА_24 , при цьому детально розповів все, що просив його зробити ОСОБА_24 і, що робив при цьому ОСОБА_24 .

Також суд зазначає, що відповідно до протоколу обшуку від 08.12.2012, працівниками поліції за участю понятих було проведено обшук домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 , в ході проведення якого ОСОБА_47 добровільно видала мобільний телефон її сина, два флеш накопичувача та комп`ютерний процесор. Суд звертає увагу на те, що від учасників зауважень не надходило. До протоколу обшуку додано CD-R диск проведеного обшуку, який у судовому засіданні було оглянуто.

Пояснення свідків ОСОБА_48 - матері обвинуваченого та ОСОБА_58 - батька обвинуваченого про те, що вони ніколи не бачили, щоб їх син спілкувався з малолітніми потерпілими; дітей ні у них вдома, ні на території їх двору ніколи не бачила; не бачили можливої присутності дітей, коли не було їх вдома; ніколи не бачили, щоб син пригощав дітей; телефон, який при обшуку ОСОБА_47 , начебто під запис передала слідчому, у дійсності привіз слідчий; поняті при обшуку були присутні не відразу, спростовуються як протоколом проведення обшуку так і долученим до нього CD-R диском з відеозаписом проведеного обшуку, який було переглянуто судом у судовому засіданні.

Що стосується пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , в тій частині, що він не здійснював фотографування статевих органів малолітньої потерпілої ОСОБА_59 , то суд вважає вказані пояснення такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності і спростовуються показами малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ; вилученими у нього на флеш накопичувачі з надписом «TDK» файли під назвою «DSC00309», «DSC00310», «DSC00311», «DSC00312», «DSC00314», «DSC00315», що містять фотозображення порнографічного характеру - статеві органи малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,. Те, що на вказаних фото саме статеві органи малолітньої потерпілої ОСОБА_6 підтверджується протоколом освідування особи від 26.01.2022 - малолітньої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи особою зрілого віку, усвідомлюючи, малолітній вік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (не міг не усвідомлювати), вчинив розпусні дії сексуального характеру: пропозиція оголити статеві органи, фотографування статевих органів, оголення свого статевого органу перед малолітнім та лягання зверху на малолітнього, торкання оголених статевих органів малолітнього своїми статевими органами, імітування статевого акту, в результаті чого задовольняв свою статеву пристрасть.

Такі дії обвинуваченого поза розумним сумнівом вказують на те, що його метою було не що інше як задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій, що цілком охоплюється об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

З урахуванням викладеного, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітніх осіб.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 156 КК України), його підвищену суспільну небезпечність, конкретні обставини справи.

Так, відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи є посяганнями на особистість і пов`язані з грубими порушеннями норм суспільної моралі, тому кримінальним законодавством за їх вчинення передбачено суворе покарання.

Згідно ч. 2 ст. 52 Конституції України, будь-яке насильство над дитиною переслідується за законом.

Статеві злочини характеризуються аморальністю та цинічністю дій винних осіб, принижують честь і гідність потерпілої особи та можуть завдати значної шкоди здоров`ю. Особливо небезпечні статеві злочини проти малолітніх осіб, оскільки вони посягають на їх статеву недоторканність та нормальний статевий розвиток та часто призводять до глибоких душевних травм у потерпілих осіб, штовхають їх до аморального способу життя.

Згідно зі ст. 19, ст. 34 Конвенції про права дитини, держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень.

Також суд ураховує особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (Том № 2 а.п. 19). Не одружений, на утриманні нікого не має. Є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований. З 05.03.2020 по 21.12.2021 працював підсобним робітником у ТОВ «Нікопрогессбуд», за час роботи проявив себе хорошою і працьовитою людиною (Том № 2 а.п. 26). Має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (Том № 2 а.п. 23). На обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (Том № 2 а.п. 21-22). Стан здоров`я ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає часткове добровільне відшкодування завданого збитку (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Добровільне часткове відшкодування завданого збитку підтверджується як поясненнями законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 у судовому засіданні так і долученою до матеріалів справи розпискою від 01.02.2024 про отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_3 в рахунок компенсації матеріальної шкоди 13 289,24 грн. та 1 710,76 грн. в рахунок моральної шкоди.

Суд звертає увагу на відсутність щирого каяття у обвинуваченого.

У своїй постанові № 199/6365/19 Верховний Суд звертав увагу на послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд зробив висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак в ході судового розгляду ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав лише частково, при цьому заперечуючи фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, що не може свідчити про критичну оцінку своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне.

За таких обставин, сама по собі формальна вказівка ОСОБА_3 про часткове визнання ним своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні не може вважатись обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

ОСОБА_3 добровільно частково відшкодував завданого збитку, так в рахунок компенсації матеріальної шкоди сплатив 13 289,24 грн. та 1 710,76 грн. в рахунок моральної шкоди, і вказану обставину суд визнає пом`якшуючою.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд вважає вчинення злочину повторно (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).

При цьому, суд враховує, що особлива небезпечність дій ОСОБА_3 полягає у впливі на нормальний моральний та фізичний розвиток малолітніх осіб, а також виникненні аморальних поглядів у дітей.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03) (рішення Конституційного Суду України від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Суд переконаний, що в даному випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Що стосується додаткового покарання, суд вважає вказати на наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 156 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

При цьому, людина, її життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Тим більше, що інкримінований ОСОБА_3 злочин, вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості саме малолітніх осіб.

Держава гарантує, зокрема дитині право на охорону здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя ті здорового розвитку дитину, формуванню навичок здорового способу життя.

Суд вважає, що в даному випадку не призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначена позиція суду узгоджується з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 у справі № 404/2081/22.

А тому враховуючи вище викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання - позбавлення права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатись діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступеня суспільної небезпеки, учинення умисного злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування ним покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, до початку судового розгляду, заявлено цивільний позов, згідно якого вона просить суд стягнути з ОСОБА_3 спричинену матеріальну шкоду в сумі 13 289 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Позиція сторін стосовно заявленого цивільного позову

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 у судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримала частково. Вказала, що вона відмовляється від позову в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 13 289 грн. 24 коп. у зв`язку з добровільним відшкодуванням вказаної суми обвинуваченим ОСОБА_3 , на підтвердження чого надала суду відповідну розписку.

Злочином їй та її малолітнім дітям спричинено і моральну шкоду. ОСОБА_3 частково сплатив моральну шкоду, а саме сплатив їй 1 710 грн. 76 коп. Моральну шкоду вона оцінює в 500 000 грн., які просить стягнути за мінусом сплаченої обвинуваченим суми.

Обвинувачений ОСОБА_3 позов визнав частково. Матеріальну шкоду визнав і добровільно відшкодував її. Моральну шкоду визнає, але на меншу суму, яку присудить суд, ту і буде платити.

І. Щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , в ході проведення судового розгляду кримінального провадження повністю відшкодував суму завданої матеріальної шкоди законному представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 01.02.2024.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд вважає за необхідне прийняти відмову законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 від цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

ІІ. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 129 КПК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди, законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 вказує на те, що протягом п`яти останніх років обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв розпусні дій стосовно її малолітніх дітей, внаслідок чого, її діти на протязі багатьох років поспіль потерпали та продовжують на даний час перетерпати потужний психоемоційний стрес. Діти відчувають постійну емоційну напругу, у зв`язку з чим частіше за все є знервованими. Вдома, під час спілкування, постійно ведуть розмову навколо питань пов`язаних з можливим розголосом таємниці слідства. Діти постійно запитують у неї, що будемо робити якщо у школі, де вони навчаються, дізнаються про такі ганебні події. Одна лише думка про це у дітей викликає пригнічено-депресивний стан, а тому кожного разу як діти повертаються до даного питання, просять її розглянути можливість переїхати до іншого населеного пункту подалі від м. Нікополя. Від злочинних дій ОСОБА_3 постраждали діти, психіка яких ще не в змозі належним чином впоратися з подібним психологічно-емоційним навантаженням (ганьбою, соромом, тривогою, незручністю). Наразі, через малий вік, діти не в повній мірі усвідомлюють усю ганебність ситуації, що з ними трапилася. Однак, в подальшому в ході дорослішання, діти неодмінно, мимоволі згадуватимуть події, що автоматично провокуватиме нові і нові хвилювання котрі так чи інакше супроводжуватимуться соромом та іншими схожими відчуттями. Дітей чекає довготривале психологічне лікування, відвідування психотерапевта, а також проходження усіх можливих курсових програм аби стерти з їх пам`яті усі подібні спогади. В подібних випадках, рекомендованою програмою є гіпноз, за допомоги якого психотерапевт з`ясовує усі існуючі в дитини спогади, що тримаються в її голові, з подальшим встановленням на пам`яті відповідних блокад. Однак залишається велика вірогідність того, що подібні курсові програми лише тимчасово знизять існуючу емоційну напругу, через що отриманий результат не матиме жодного бажаного значення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Потерпілою заявлено позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 , в зв`язку зі спричиненням її малолітнім дітям моральної травми. У суду немає сумнівів відносно того, що малолітнім потерпілим було спричинено психоемоційне навантаження у зв`язку зі спричиненням стосовно них розпусних дій, що характеризуються аморальністю та цинiчнiстю дій винного, приниженням честі та гідності малолітніх потерпілих, і останні постраждали морально.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 малолітнім потерпілим спричинено моральну шкоду, так як мало місце приниження честі та гідності (душевні хвилювання), внаслідок чого діти переносили певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи законного представника малолітніх потерпілих про стан психоемоційного навантаження на дітей, що є природним наслідком вчиненого щодо них злочину. Також у суду немає сумнівів відносно того, що в зв`язку зі вчиненням розпусних дій, які характеризуються аморальністю та цинiчнiстю дій винного, малолітні постраждали морально. Тому, з урахуванням обсягу страждань (душевних, психічних), яких малолітні потерпілі зазнали, характеру немайнових втрат, з урахуванням думки обвинуваченого, який цивільний позов визнав частково, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 моральна шкода в розмірі 298 289 (двісті дев`яносто вісім тис. двісті вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп., при цьому суд ураховує добровільно відшкодовану обвинуваченим суму. Визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно ОСОБА_3 обрано ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2021 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Одночасно слідчим суддею було визначено заставу у розмірі 47 580 грн.

Згідно ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду, 30.11.2021 ОСОБА_3 було затримано.

16.12.2021 у зв`язку із внесенням застави у сумі 47 580 грн., ОСОБА_3 було звільнено з-під варти.

Як вбачається з наданої копії квитанції, застава у сумі 47 580 грн. 14.12.2021 за ОСОБА_3 була внесена заставодавцем ОСОБА_60 , тому він вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави необхідно скасувати після набуття вироком законної сили.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день ухвалення вироку, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_3 виконав покладенні на нього обов`язки, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

Застава, внесена 14.12.2021, за підозрюваного ОСОБА_3 підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_61 відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, після припинення дії цього запобіжного заходу.

Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по цьому провадженню з 30.11.2021 до 16.12.2021.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів та арештованого майна

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «ОРРО», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , який передано на зберігання законному представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_8 - залишити останній;

- мобільний телефон «ОРРО», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , який передано на зберігання законному представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_8 - залишити останній;

- мобільний телефон «Nubia», поміщений до спецпакету SUD1154644, два флеш накопичувача, поміщені до спецпакету SUD1154640 та перепаковані до паперового конверту, комп`ютерний процесор, поміщений до поліетиленового пакету скріплено біркою, з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 08.11.2021 до кримінального провадження № 0000092 від 17.01.2022;

- копію флеш накопичувач «Kingston», зроблену з флеш накопичувача з надписом «TDK», поміщену до паперового конверту та два флеш накопичувача, поміщені до паперового конверту Національної поліції України, долучені до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- фотознімки файлів «DSC00309», «DSC00310», «DSC00311», «DSC00312», «DSC00314», «DSC00315» додані до протоколу огляду предмета та долучені до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Xiaomi» модель М2006СЗ, який передано на зберігання свідку ОСОБА_62 - залишити останньому;

- DVD-R диск, поміщений до паперового конверту, фото-таблицю, поміщену до паперового конверту, які долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно не накладався.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової психологічної експертизи № 83/84/22-26 від 31.01.2021, згідно акту, в сумі 6 040 грн. 64 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 156 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатись діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання для доставлення до закладу відбування покарання.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по цьому провадженню ОСОБА_3 з 30.11.2021 до 16.12.2021.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді застави, скасувати після набуття вироком законної сили.

Заставу в сумі 47 580 (сорок сім тис. п`ятсот вісімдесят) грн. повернути заставодавцю - ОСОБА_63 , внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, призначення платежу: кошти на заставу за ОСОБА_3 (квитанція від 14 грудня 2021 року).

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Прийняти відмову законного представника малолітніх потерпілих - ОСОБА_8 від цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_3 .

Цивільний позов законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 298 289 (двісті дев`яносто вісім тис. двісті вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 6 040 (шість тис. сорок) грн. 64 коп.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «ОРРО», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , який передано на зберігання законному представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_8 - залишити останній;

- мобільний телефон «ОРРО», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , який передано на зберігання законному представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_8 - залишити останній;

- мобільний телефон «Nubia», поміщений до спецпакету SUD1154644, два флеш накопичувача, поміщені до спецпакету SUD1154640 та перепаковані до паперового конверту, комп`ютерний процесор, поміщений до поліетиленового пакету скріплено біркою, з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 08.11.2021 до кримінального провадження № 0000092 від 17.01.2022;

- копію флеш накопичувач «Kingston», зроблену з флеш накопичувача з надписом «TDK», поміщену до паперового конверту та два флеш накопичувача, поміщені до паперового конверту Національної поліції України, долучені до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- фотознімки файлів «DSC00309», «DSC00310», «DSC00311», «DSC00312», «DSC00314», «DSC00315» додані до протоколу огляду предмета та долучені до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Xiaomi» модель М2006СЗ, який передано на зберігання свідку ОСОБА_62 - залишити останньому;

- DVD-R диск, поміщений до паперового конверту, фото-таблицю, поміщену до паперового конверту, які долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Включити інформацію про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, після вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1