Справа № 740/1207/24
Провадження № 1-кс/740/415/24
УХВАЛА

19 квітня 2024 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні від 14 лютого 2024 року № 0000143 за ч. 3 ст. 190 КК України,

установив:

У поданому до суду клопотанні слідчий просив надати тимчасовий доступ до інформації, що знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених за абонентським номером НОМЕР_1 .

Клопотанням мотивоване тим, що 14.02.2024 до чергової частини Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що під час домовленості про купівлю автомобіля з-за кордону на банківську карту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 було перераховано кошти в сумі 6000,00 доларів, а в подальшому перераховано ще 2000,00 євро особі, яка повинна була придбати автомобіль. Під час спілкування бажаний автомобіль не було обрано та вирішено питання про повернення перерахованих коштів. Грошові кошти на рахунок ОСОБА_5 не було повернуто, продавець на дзвінки та повідомлення не відповідає. Відомості за цим фактом 14.02.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 разом з чоловіком вирішили придбати автомобіль. Оскільки батьки раніше купували собі авто, то порадили чоловіка, який займається пригоном автомобілів із-за кордону. Під час спілкування з ОСОБА_6 за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , останній запропонував декілька варіантів автомобілів, які можна було придбати. Зупинившись на одному з варіантів, покупцям потрібно було переслати грошові кошти ОСОБА_7 , щоб він мав змогу пригнати це авто. На карту № НОМЕР_3 надіслано грошові кошти в сумі 6000 доларів з карти № НОМЕР_4 . Потім виявлено проблемні питання з цим автомобілем, унаслідок чого обговорено та вирішено питання про пошук іншого автомобіля. ОСОБА_6 запропонував інший варіант, за який потрібно додатково доплатити ще 2000 євро. З карти № НОМЕР_4 було перераховано грошові кошти в сумі 2000 євро на карту № НОМЕР_3 . Під час подальшого спілкування автомобіль не було обрано та вирішено питання про перерахунок коштів на рахунок ОСОБА_5 . Продавець мав спочатку віддати кошти готівкою, але потім почав говорити, що немає змоги зустрітися особисто, тому ОСОБА_5 надіслала в повідомленні номер власної карти та попросила перерахувати всю надіслану раніше суму. Після довготривалих розмов грошові кошти ОСОБА_5 не було повернуто, а сам продавець з 05.02.2024 перестав відповідати на повідомлення. 12.02.2024 ОСОБА_7 надіслав голосове повідомлення батьку ОСОБА_5 , в якому говорив про те, що поверне кошти пізніше, після чого заблокував його номер. У результаті продавець на зв`язок не виходить, грошові кошти не повернуто, чим було завдано матеріальних збитків.

З метою встановлення кінцевого (термінального) обладнання з електронними ідентифікаційними засобами (SIM-картами, е-SIM, тощо) оператора електронних комунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за номером НОМЕР_1 виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до речей і документів, що перебуває у володінні оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Слідчий просив розглянути клопотання без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

За приписами ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого та надано тимчасовий доступ до інформації за вищевказаним абонентським номером телефону. Строк дії вказаної ухвали до 23 квітня 2024 року.

Разом з цим слідчий не вказав про цю обставину в клопотанні, як і жодних відомостей щодо виконання вказаної ухвали. Слідчий не обґрунтував необхідності повторного доступу до цієї ж інформації.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

За приписами ст. 160 КПК України у клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Перевіривши зміст клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки слідчий не обґрунтував необхідності повторного доступу до тієї ж інформації, щодо якої слідчим суддею вже надано доступ.

Керуючись ст. 159, 162, 163, 164 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, погодженого прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні від 14 лютого 2024 року № 0000143 за ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1