Провадження № 1-кс/714/324/24
У Х В А Л А

"07" червня 2024 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення № 2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2024 року за № 0002217 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого 3 ст. 332 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що ОСОБА_4 за попередньою змовою із іншими особами, які наразі встановлюються органом досудового розслідування, за грошову винагороду організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку, а саме : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час затримання, у ОСОБА_4 було вилучено : мобільний телефон марки «Самсунг А13» який інформація інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ; грошові кошти у сумі 145 доларів США та 160 Євро отриманні за сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України та автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 який останній використовував для здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

З посиланням на те, що вказане майно за постановою слідчого визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з урахуванням того, що мобільний телефон, грошові кошти та автомобіль являється предметом кримінально-протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти арешт на них.

Прокурор ОСОБА_3 будучі належним чином повідомлений про дату та місце розгляду клопотання, в судовому засіданні не з`явилися. Втім, суду надав заяву про розгляду клопотання у його відсутності.

ОСОБА_4 як особа щодо майна якого вирішується питання про його арешт майна, повідомленого у можливий спосіб про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 31 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені повідомлення про кримінальне правопорушення за № 0002217 й розпочате досудове розслідування за ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом незаконної спроби переправлення осіб через державний кордон України вчинене щодо кількох осіб, за грошову допомогу.

За змістом протоколу про огляд місця події від 30 травня 2024 року вбачається, що в автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччя автомобільної дороги М-19, що в с. Тарашани Чернівецького району Чернівецької області перебували водій ОСОБА_4 та 4 пасажира : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вказаний автомобіль за насліками огляду був вилучений.

Під час затримання ОСОБА_4 останнім видано працівника поліції мобільний телефон марки «Самсунг А13» та грошові кошти у сумі 145 доларів США та 160 Євро

Вказане майно : мобільний телефон, грошові кошти та автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 за постановою слідчого від 31 травня 2024 року визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Норма ч. 3 ст. 332 КК України за своєю тяжкістю входить до переліку кримінальних правопорушень про які йдеться у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за вчинення даного кримінального правопорушення може бути застосовано спеціальна конфіскація. Окрім того, санкцією ч. 3 ст. 332 КК України також передбачено конфіскацію майна, як додаткове покарання.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що вилучене майно, а саме, мобільний телефон, грошові кошти та автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідають ознакам речових доказів, визначеним у ст. 98 КПК України, а накладення на них арешту, з урахуванням обсягу обставин, які підлягають з`ясуванню під час проведення досудового розслідування яке здійснюється за ч. 3 ст. 332 КК України та відповідатиме цілям такого арешту, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Окрім того, таке майно, за обставин доведеності винуватості ОСОБА_4 може бути конфісковано або підлягає спеціальній конфіскації.

Водночас, вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна врахувати, серед іншого, також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За наведених вище обставин, прихожу до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та застосовування найменш обтяжливого способу арешту майна, а саме накладення арешту на спірний автомобіль без позбавлення законного володільця ОСОБА_4 права користування та володіння транспортними засобами, наряду з правомочністю розпорядження, оскільки таке обмеження його права власності на зазначений автомобіль буде надмірним та безпідставним.

Слід також зазначити, що часткове задоволення вказаного клопотання, виправдовують потреби досудового розслідування з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на :

мобільний телефон марки «Самсунг А13» та грошові кошти у сумі 145 доларів США та 160 Євро вилучені під час затримання ОСОБА_4 ;

автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого ОСОБА_9 , що полягає у забороні його відчуження.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «12» червня 2024 року.

Слідчий суддя: