справа № 619/2554/24
провадження № 1-кп/619/260/24
ВИРОК

іменем України

23 квітня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового засідання в залі суду в місті Дергачі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000029 від 06.01.2015 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огульці Валківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

27.02.2014 року, приблизно 19.00 години ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом передачі грошових коштів ОСОБА_6 . водію ФОП ОСОБА_7 , за поставлений останнім товар, а саме брус та шалівку, узяв у раніше йому знайомого ОСОБА_8 конверт з грошима у сумі 2 625,00 гривень для оплати зазначеного вище товару, при цьому наміру передати гроші в повному обсязі водію ФОП ОСОБА_7 він не мав.

В подальшому ОСОБА_5 , отримавши зазначені вище гроші від ОСОБА_8 та маючи змогу ними розпорядитись, узяв з конверту гроші в сумі 700,00 гривень, таким чином незаконно заволодів ними, а гроші, що залишилися в конверті, передав водію ФОП ОСОБА_7 .

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 , спричинено матеріальну шкоду у розмірі 700,00 (сімсот) гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайствно), вчинение повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайствно), вчинение повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та добровільне відшкродування завданого збитку.

Обтяжуючих обставин згідно ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у щирому каятті та добровільному відшкродуванню завданого збитку; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, інвалідом не являється.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в межах санкції статті в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід застосований щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту залишити до набрання вироку законної сили без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення та призначити йому покарання у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1