КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6486/23 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 1 І-кп/824/822/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку населеного пункту Палатка Хасинського району Магаданської області Російської Федерації, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , такої, що має середню освіту, неодружену, офіційно не працевлаштовану, раніше неодноразово судиму: вироком Дзержинсього районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2018 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 зі змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;- вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2018 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком, та вироками Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2018 року та Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2018 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців, звільнену 15.08.2019 року по відбуттю покарання,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 постановлено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишено без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі зараховано строк її попереднього ув`язнення в період з 11.04.2023 року (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 року в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено неодноразово, який триває на сьогоднішній день.

28.02.2023 року приблизно о 14:10 год. ОСОБА_8 перебувала у приміщенні магазину «VARUS» у м. Києві (просп. Оболонський, 47/42), що знаходиться в торгівельному центрі «ОАЗИС», де в останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме товару, що належить ТОВ «ОМЕГА». Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у той же день, час та місці ОСОБА_8 таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, підійшла до торгового стелажу магазину, звідки взяла наступний товар: шоколад молочний з цільним горіхом та карамеллю «Мілка» 300г (арт. 568), у кількості 5 шт, вартістю 116,40 грн (без урахування ПДВ) за одиницю товару, на загальну суму 582,00 грн (без урахування ПДВ).

Після цього, ОСОБА_8 , тримаючи при собі викрадене майно, що належить ТОВ «ОМЕГА», вийшла за межі лінії кас магазину «VARUS», однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем вказаного магазину з викраденим майном при собі.

Внаслідок вчинення злочину в разі доведення його до кінця ОСОБА_8 могла спричинити ТОВ «ОМЕГА» майнову шкоду на загальну суму 582,00 грн (без урахування ПДВ).

Крім того, 05.03.2023 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_8 перебувала у приміщенні магазину «VARUS» у м. Києві (просп. Оболонський, 47/42), що знаходиться в торгівельному центрі «ОАЗИС», де в останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, а саме товару, що належить ТОВ «ОМЕГА» (). Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у той же день, час та місці ОСОБА_8 таємно умисно повторно з корисливих мотивів з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, підійшла до торгового стелажу магазину, звідки взяла наступний товар: шоколад молочний «MILKA MMMAX STRAWBERRY CHEESECAKE» 300 г (арт. 2603290), у кількості 4 шт, вартістю 109,12 грн (без урахування ПДВ) за одиницю товару, на загальну суму 436,48 грн (без урахування ПДВ).

Після цього, ОСОБА_8 , тримаючи при собі викрадене майно, що належить ТОВ «ОМЕГА», вийшла за межі лінії кас магазину «VARUS», однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем вказаного магазину з викраденим майном при собі.

Внаслідок вчинення злочину в разі доведення його до кінця ОСОБА_8 могла спричинити ТОВ «ОМЕГА» майнову шкоду на загальну суму 436,48 грн (без урахування ПДВ).

11.04.2023 року приблизно о 14:22 год. ОСОБА_8 перебувала у приміщенні магазину «ЄВА» у місті Києві (просп. Оболонський, 47/42), що знаходиться в торгівельному центрі «ОАЗИС», де в останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, а саме товару, що належить ТОВ «РУШ».

Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у той же день, час та місці ОСОБА_8 таємно умисно повторно з корисливих мотивів з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, підійшла до торгового стелажу магазину, звідки взяла наступний товар: шампунь проти лупи «ХЕД&ШОЛДЕРС» Зволожуючий догляд, об`ємом 400 мл (код товару 340354), в кількості 1 одиниця, вартістю 151,50 грн (без урахування ПДВ); шампунь проти лупи «ХЕД&ШОЛДЕРС» Свіжість ментолу, об`ємом 400 мл (код товару 231036), в кількості 1 одиниця, вартістю 151,50 грн (без урахування ПДВ), на загальну суму 303,00 грн (без урахування ПДВ), зірвавши з товару антикрадіжний магніт, поклала його до свого одягу.

Після цього, ОСОБА_8 , тримаючи при собі викрадене майно, що належить ТОВ «РУШ», вийшла за межі лінії кас магазину «ЄВА», однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охоронцем вказаного магазину з викраденим майном при собі.

Внаслідок вчинення злочину в разі доведення його до кінця ОСОБА_8 могла спричинити ТОВ «РУШ» майнову шкоду на загальну суму 303,00 грн (без урахування ПДВ).

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченої - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок в частині призначеного покарання та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на неї відповідних обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суд не застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а саме положення ст. 75 КК України. При цьому посилається на врахування положень статей 50, 65 КК України. Сторона захисту вважає, що обвинувачена зробила для себе належні висновки, заслуговує на можливість довести своє виправлення перебуваючи на волі, ОСОБА_8 планує мати сім`ю, працювати і заробляти на життя законним шляхом, визнала свою вину в повному обсязі, щиро покаялася, шкоду потерпілим фактично не спричинила своїми діями, так як майно було повернуто, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, погодилася на розгляд кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України і не оспорювала фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті.

Захисник стверджує, що ОСОБА_8 може виправитися без застосування до неї реального покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не заперечуються, питання щодо правильності кваліфікації не ставиться.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, порядок і обсяг дослідження доказів було роз`яснено в судовому засіданні, обвинувачена погодилася на дослідження доказів в скороченому порядку (а.п.179). При цьому суд зазначив у вироку, щоучасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових матеріалів, долучених прокурором відповідно до встановленого порядку, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Щодо доводів захисника про можливість застосування положень ст. 75 КК України, то колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням з огляду на таке.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції послався на положення статей 50, 65, 68 КК України та зазначив, що при призначенні покарання за незакінчений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, характер, мотиви та обставини його вчинення, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів, обставиною, яка пом`якшує покарання визнано щире каяття з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_8 ,, висловивши самозасудження своєї кримінально-караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнала повністю та під час допиту в суді зазначила, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчило про наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття.

При цьому суд врахував дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, офіційно не працевлаштована, має середню освіту, неодружена, з 11.01.2023 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на спеціальному обліку у лікаря психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність.

Суд при призначенні покарання врахував також мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_8 трьох епізодів закінченого замаху на злочин, який належить до категорії тяжких, причини внаслідок яких злочин не було доведено до кінця в сукупності з розміром матеріальної шкоди, яку могло бути завдано, зі ставленням обвинуваченої до вчиненого й відомостями про схильність останньої до вчинення кримінальних правопорушень, про соціальні зв`язки та спосіб її життя, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченій покарання з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, що передбачає відповідальність за вчинене, з реальним його відбуванням, та не знайшов підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, про що порушила питання сторона захисту в судових дебатах. Суд також вказав, що попередження вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень і її виправлення можливо лише під час реального відбування покарання.

З такими висновками погоджується й колегія суддів та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Апеляційний суд враховує те, що обвинувачена раніше притягувалася неодноразово до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності (а.п.155), за які відбувала покарання у виді позбавлення волі, а також до неї застосовувалися положення ст. 75 КК України про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням. Обвинувачена характеризується за місцем проживання посередньо (а.п.154).

Тому, на переконання апеляційного суду, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідає особі обвинуваченої та є необхідним в даному випадку для досягнення мети покарання. Колегія суддів не вбачає можливості виправлення обвинуваченої без відбування призначеного судом покарання, тому апеляційні доводи сторони захисту щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4