Справа №592/2464/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/223/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2024 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2024 року, на часткове задоволення клопотання начальника СВ ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2024 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді - скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ризики, на які є посилання у клопотанні, слідчим суддею було оцінено невірно і як результат, застосовано до підозрюваного занадто суворий запобіжний захід.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду був встановлений лише з врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , при цьому, будь яких інших доказів на підтвердження існування вказаного ризику, ініціатором клопотання надано не було, як і не надано доказів на підтвердження того, що останній може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків.

Що стосується ризику, який полягає у вчиненні інших кримінальних правопорушень, то він, також, нічим не доведений, а посилання на те, що він існує у зв`язку з тим, що підозрюваний ніде не працює та не має джерел існування є безпідставними, оскільки майновий стан ОСОБА_6 взагалі перевірено не було. Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею не було враховано те, що підозрюваний має ІІІ групу інвалідності, непридатний до несення військової служби і перебування під вартою може вплинути на стан його здоров`я.

За таких обставин, як вказує захисник, фактично слідчим суддею не були враховані в повному обсязі певні обставини, за яких до підозрюваного можливо було б застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, при тому, що у клопотанні неможливість застосування такого запобіжного заходу взагалі необґрунтовано.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники - ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розписка з ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де на даний час перебуває підозрюваний.

Крім того, до початку апеляційного захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, в якій просив здій снити апеляційний розгляд поданої ним апеляційної скарги у його відсутність.

З заявою про проведення судового засідання без його участі звернувся, також, і прокурор.

А тому, з врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, у зв`язку з чим його явка при розгляді даного провадження не є обов`язковою, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 провести без учасників провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ ВП №4 (м. Суми) Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000067 від 12 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12 лютого 2024 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 13 лютого 2024 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, яке вмотивовано обґрунтованість повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

У свою чергу, як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення вказаного клопотання слідчого та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіряючи вмотивованість доводів клопотання слідчого щодо існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею було встановлено їх наявність з врахуванням певних обставин.

Так, на спростовування доводів захисника щодо недоцільності застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу та недоведеності існуючих ризиків, колегія суддів зауважує, що при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що доданими слідчим матеріалами досудового розслідування підтверджується те, що повідомлена ОСОБА_6 підозра за ч. 4 ст. 187 КК України є обґрунтованою.

Крім того, з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі доведеності винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі та строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна слідчим суддею було встановлено існування ризику, передбаченогоп. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у такому разі, з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. При цьому, за наявності того, що підозрюваний знає потерпілу, слідчим суддею було встановлено ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити щодо неї незаконний вплив, з метою зміни її показань на свою користь, а щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його існування було встановлено з врахуванням фактичних обставин злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється.

Саме за наявності вказаних обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про доведеність існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та що доцільним буде застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та усуді.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, зазначаючи про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо було застосувати більш м`який запобіжний захід, захисник взагалі не вказує, які обставини для цього існують та з врахуванням чого встановлені слідчим суддею ризики зменшуються чи не існують і уданому випадку, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім доводам клопотання слідчого, яким доведена неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я підозрюваного колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних медичних документів з зазначенням того, ОСОБА_6 , у зв`язку з наявною у нього хворобою, в умовах слідчого ізолятора перебувати не може, надано не було і такі докази в матеріалах даного провадження відсутні.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючисьст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4