Справа № 944/469/24
Провадження №1-кп/944/807/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого 10.09.2022року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000128 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, із середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, звільненого з військової служби 25.12.2024року, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, 23.07.2022року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 до 05.09.2022, тобто моменту добровільної явки у військову частину НОМЕР_2 . Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

02.05.2024року до суду подано угоду про визнання винуватості від 02 травня 2024року, укладену між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000128 про обвинувачення ОСОБА_4 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 " ОСОБА_7 з іншої сторони, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно тексту вищевказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і погодився щодо призначення узгодженого сторонами йому покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисяч гривень.

В судовому засіданні прокурор та захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 02.05.2024 року просять затвердити дану угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав дану угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та пояснив, що він розуміє права, надані законом, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої сторонами угоди міри покарання, під час якої враховано вимоги ст.66КК України як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність заподіяної шкоди та відсутність передбачених ст.67 КК України обтяжуючих обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із запропонованим видом та мірою покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено ч.ч.4,7ст.474 КПК України, та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор, зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку, яким слід затвердити угоду про визнання винуватості. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 травня 2024року, укладену між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000128 про обвинувачення ОСОБА_4 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисяч гривень.

Роз"яснити засудженому ОСОБА_8 " ОСОБА_9 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому цим Кодексом з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1