КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2431/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 761/5952/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.02.2024 року задоволено клопотання слідчого другого відділу третього управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2024 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Семіпалатінськ Республіки Казахстан, громадянки України, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.02.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що інкримінована ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки ані повідомлення про підозру, ані клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 14.09.2023 року, ні клопотання про продовження строку тримання під вартою від 22.12.2023 року та 14.02.2024 року не містили жодного доказу наявності у підозрюваної ОСОБА_7 умислу на вчинення дій, спрямованих на допомогу рф, в також наявності у неї мети завдати шкоди Україні, також відсутні будь-які докази попередньої змови ОСОБА_7 та ОСОБА_13 .

Автор апеляції наголошує, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою всі переліченні ризики є виключно припущеннями органу досудового розслідування щодо наявності їх існування. Крім того, відомостей щодо виключних обставин для тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має належну процесуальну поведінку, крім того, у підозрюваної є двоє малолітніх дітей та батьки пенсіонери, які потребують її піклування.

Крім того, апелянт просить звернути увагу суду на те, що під час судового засідання в першій інстанції стороною захисту подано клопотання про зобов`язання посадових осіб ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити право ОСОБА_7 на користування платними послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії під наглядом адміністрації слідчого ізолятора та надання дозволу на користування зазначеними послугами. Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 задовольнила клопотання сторони захисту зобов`язавши слідчий ізолятор забезпечити права ОСОБА_7 за умови відсутності постанови уповноваженого слідчого у даному кримінальному провадженні про обмеження прав підозрюваної ОСОБА_7 , таким чином, слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вийшла за межі свої повноважень та постановила незаконну ухвалу, в тому числі, в частині зазначення умови надання доступу до телефонного зв`язку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000223 від 08.03.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України

14.09.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

20.09.2023 року до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 18.11.2023 року, який було продовжено до 28.12.2023 року та до 23.02.2024 року.

21.08.2023 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 28.09.2023 року включно.

20.09.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 28.09.2023 року включно.

22.12.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжено до дев`яти місяців, тобто до 26.03.2024 року.

16.02.2024 року (клопотання датоване 14.02.2024 року) слідчий другого відділу третього управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_7

20.02.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді з врахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень про не визначення ОСОБА_7 застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доводи захисникам щодо незаконності ухвали слідчого судді відносно забезпечення права ОСОБА_7 на користування платними послугами з надання доступу до телефонного зв`язку за допомогою засобів ІР-телефонії під наглядом адміністрації слідчого ізолятора та надання дозволу на користування зазначеними послугами, не можуть бути перевірені колегією суддів, оскільки такі судові рішення постановлюються в порядку ст. 206 КПК України виключно слідчим суддею суду першої інстанції, і такі ухвали не передбачені ст. 309 КПК України як такі, що можуть бути предметом апеляційного перегляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, з внесеними доповненнями та змінами до неї, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого другого відділу третього управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2024 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4