ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/623/24 Справа № 203/475/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю представника

власника арештованого майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_7 , поданою на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 березня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 23 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.3, 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 березня 2024 року було задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, яке подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 23 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.3, 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення 05 лютого 2024 року обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Iphone 15 PRO, заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Виконання ухвали про арешт майна доручено прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000627, слідчим, включеним до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ТОВ «НВО «Біоенергетика» за попередньою змовою з працівниками Перещепинської міської ради, із залученням належної військовим техніки, могли здійснювати розкрадання коштів під час виконання договорів з поставки та встановлення модульних найпростіших укриттів цивільного захисту у вигляді швидкоспоруджуваних споруд з розрахунку на 50 осіб на території Перещепинської територіальної громади.

05 лютого 2024 року, у проміжок часу з 08 год. 16 хв. до 10 год. 12 хв., на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року, було проведено санкціонований обшук за місцем реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, окрім іншого, було виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 15 PRO. В подальшому постановою прокурора вищевказаний телефон було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що кримінальне правопорушення стосується привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, щодо кількох співучасників, у даному кримінальному провадженні наразі не проведені необхідні слідчі дії щодо перевірки фактів спілкування цих осіб між собою, що є підставою для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно для забезпечення збереження речових доказів.

На ухвалу слідчого судді захисницею ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу із проханням про скасування ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 березня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, заявлене в межах кримінального провадження №0000627 від 23 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.3, 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Зазначає про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального закону України, оскільки слідчим суддею не було досліджено всіх обставин справи.

Апелянтка зазначає про відсутність підстав для вилучення вказаного майна, оскільки доступ до телефону під час проведення обшуку не обмежувався власником. Більше того, ОСОБА_7 добровільно зняв систему логічного захисту мобільного телефону та надав його для огляду прокурору, про що був складений протокол огляду.

Крім того, зі змісту клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон, не вбачається обґрунтованих підстав для його арешту. В клопотанні прокурора зазначено, що вилучене майно є предметом вчинення злочину, інших законних та розумних обґрунтувань матеріали справи не містять.

Натомість, в телефоні ОСОБА_7 знаходяться його особисті приватні сімейні фото, інші приватні відомості, номера телефонів батьків з якими необхідно підтримувати зв`язок.

Також, захисниця наголошує, що в своєму рішенні слідчий суддя, виходячи за межі клопотання прокурора, зазначає, що не проведені відповідні слідчі дії щодо перевірки фактів спілкування обвинувачених осіб між собою є підставою для накладення арешту на зазначене майно.

Крім того, захисниця звертає увагу на те, що клопотання подане з пропуском строку його подання, оскільки наявні в матеріалах справи пакет без адресата та невідома накладна, викликають сумнівів у сторони захисту щодо їх належності та допустимості. Так само, сумнівів викликає доставка даного клопотання кур`єром по місту Дніпро протягом трьох днів.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника власника арештованого майна ОСОБА_6 , яка підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження про розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів. При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу, тобто матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Так, розглянувши клопотання прокурора про арешт майна та задовольнивши його, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином умотивовано в ухвалі, оскільки при вирішенні зазначеного вище питання були дотримані вимоги ст. 170-173 КПК України, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Апеляційним переглядом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.3, 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, за фактом того, що посадові особи ТОВ «НВО «Біоенергетика» за попередньою змовою з працівниками Перещепинської міської ради, із залученням належної військовим техніки, могли здійснювати розкрадання коштів під час виконання договорів з поставки та встановлення модульних найпростіших укриттів цивільного захисту у вигляді швидкоспоруджуваних споруд з розрахунку на 50 осіб на території Перещепинської територіальної громади.

05 лютого 2024 року, у проміжок часу з 08 год. 16 хв. до 10 год. 12 хв., на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року, було проведено санкціонований обшук за місцем реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, окрім іншого, було виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 15 PRO.

В подальшому постановою прокурора від 06 лютого 2024 року вилучене в ході обшуку майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого в майна, яке належить ОСОБА_7 , оскільки на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна, як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000627, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.11.2023 року.

Доводи апеляційної скарги захисниці про те, що мобільний телефон не відповідає критеріям речових доказів і не доведено необхідність його арешту, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі слідства є підстави для обґрунтованого припущення, що мобільний телефон Iphone 15 PRO безпосередньо стосується предмета розслідування, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає правові підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права осіб, які володіють, користуються і можуть розпоряджатись певним майном, враховуючи їх приватні чи суспільні інтереси.

Зокрема, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна колегія суддів враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме:

а) чи є втручання законним;

б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині пропуску строку звернення із клопотанням до слідчого судді слід зазначити наступне. Відповідно до матеріалів справи клопотання про арешт майна подано прокурором до Кур`єрської служби «ТВІН-ДМ» 06.02.2024 року, що дає суду підстави зробити висновок, що сторона обвинувачення звернулась з вказаним клопотанням у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

У сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене у клопотанні прокурора майно, діяв у спосіб та в межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги захисниці ОСОБА_6 з цього приводу є необґрунтованими.

Колегія суддів не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційну скаргу захисниці слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 березня 2024 року про накладення арешту на майно, мобільний телефон Iphone 15 PRO у кримінальному провадженні №0000627 від 23 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.3, 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4