Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/4113/24
Провадження № 1-кп/644/641/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2024 №0000512, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Лозова, Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що фактично проживає АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

Так, 20.03.2024, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, в орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, будучи упевненим, що його дії залишаться не поміченими, шляхом вільного доступу, використовуючи інструменти, розібрав чотирьох конфорну газову плиту, від`єднав верхню частину газової плити (стіл-поверхня), вартість якої згідно висновку експерта № 1578 від 29.04.2024 становить 1012 грн. та використовуючи інструменти розібрав пральну машину марки «Samsung», моделі «WF-R861/YLР», від`єднав передню стінку корпусу (предню панель) пральної машини, вартість якої згідно висновку експерта № 1578 від 29.04.2024 становить 1089,20 грн., що належать ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме збув до пункту прийому металу вказане майно, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2101.20 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі, каявся, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, пояснював, що дійсно, винаймав квартиру у потерпілої, після вживання алкогольних напоїв не було коштів, вирішив розібрати газову плиту та пральну машинку, від`єднав стінки корпусів та здав до металоприйомки, за отримані кошти купив пляшку алкоголю. Розуміє, що вчинив злочин, каявся, приносив вибачення, просив врахувати, що ним вживаються заходи щодо відшкодування шкоди потерпілій, вони домовились про розмір відшкодування, надав суду 5 квитанцій про сплату потерпілій 5000 гривень, продовжує відшкодовувати. Просив провести розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, запевняв, що подібного більше не повториться.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану. При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення злочин, що є тяжким, відомості які характеризують його особу.

Судом враховується, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України судимий, судимість була за нетяжкий злочин ще в 2015 році до покарання у вигляді штрафу, за період з 2015 року інших кримінальних правопорушень не вчиняв, працює на будівництві фортифікаційних споруд, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має хронічне захворювання, інвалідність не встановлювалась, має місце реєстрації, місце фактичного проживання, є ВПО, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Окрім того, судом враховуються заходи, які добровільно вживаються обвинуваченим для погашення завданої шкоди. Цивільний позов потерпілою не заявлявся, обвинувачений самостійно, щотижня перераховує потерпілій по 1000 гривень у відшкодування шкоди, надав суду копію квитанцій, що долучені до справи, окрім того, планує перерахувати ще 5000 гривень, приносив вибачення потерпілій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, з врахуванням обставин справи, того, що обвинуваченим вчинено кримінальний правопорушення злочин, що є тяжким, даних про особу обвинуваченого, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, заходи щодо відшкодування шкоди, які вживаються обвинуваченим самостійно та добровільно, його вид діяльності, те, що протягом останніх 10 років він до кримінальної відповідальності не притягався, суд вважає за можливе застосувати вимоги ст.ст.75,76 КК України, із встановленням іспитового строку, оскільки саме даний вид покарання, на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати в провадженні відсутні, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, верхню частину газової плити (стіл-поверхня) чотирьох конфорної газової плити, розміром 59x50; бічну стінку (панель) корпусу чотирьох конфорної газової плити, розміром 80x50; передню стінку корпусу пральної машини марки "Samsung" (предня панель), розміром 60x62, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати переданими за належністю.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1