Справа № 539/1951/20
Провадження № 1-кс/539/407/2024
У Х В А Л А
08 травня 2024 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши скаргуОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області,-
ОСОБА_2 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.
16.04.2024 в межах даного кримінального провадження ним було подано до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області клопотання про проведення слідчих дій, котрі мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та встановлення обставин і осіб, що причетні до ймовірного вчинення злочинних дій відносно майна та інших активів, право на яке за ним було визнано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2017, справа №539/248/17. Окрім цього, дані слідчі дії протягом 7 років досудового розслідування не були вилучені та досліджені належним чином заявлені ним документи, фігуранти належним чином не допитані, не було здійснено встановлення і огляд об`єктів та імовірних знарядь злочинів, що саме по собі унеможливлює проведення досудового розслідування та суперечить основним принципам та завданням кримінального провадження, визначених КПК України.
Подане ним клопотання складалося з 19 пунктів, проте такі не розглянуті в передбачені строки та жоден із них не виконано. В таких діях слідчого скаржник вбачає бездіяльність і ухилення від належного проведення досудового розслідування, так як є висока імовірність приховання слідів злочину.
На підставі вищевикладеного скаржник прохав слідчого суддю:
-Зобов`язати слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 вжити заходів для реалізації в порядку та термін передбачений КПК України, для виконання пунктів 1-19 за поданим ним клопотанням вх. №0-499 від 16.04.2024;
-У порядку ч.1, ч.2 ст.113 КПК України, встановити слідчому строки для прийняття процесуальних рішень, чи вчинення процесуальних дій, граничним строком виконання до 1 червня 2024 року, сукупно за обставинами та необхідними до вчинення слідчими діями, котрі зазначені в рамках проігнорованого клопотання.
Ознайомившись з поданою скаргою, приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, та право на оскарження, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком виконати певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на бідь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких читко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
В свою чергу відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження може бути рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення повторної почеркознавчої експертизи. (Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017р.).
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що предметом оскарження може бути або бездіяльність слідчого щодо невиконання вимог ст. 220 КПК (за п.1 ч.1 ст.303 КПК), або рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (за п.7 ч.1 ст.303 КПК).
Повертаючись до змісту поданої скарги слідчий суддя звертає увагу на те, що у ній вказується на бездіяльність слідчого, який не розглянув клопотання у визначений строк, що відповідає нормі п.1 ч.1 ст.303 КПК. Однак при цьому порушено питання в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК, але не зазначено, яким рішенням слідчого було відмовлено в задоволенні клопотання.
Таким чином скарга є логічно неузгодженою (зміст скарги неузгоджено з її прохальною частиною).
При цьому слід звернути увагу на те, що скаржник в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК просить виконати 19 пунктів свого клопотання. Однак, вказані пункти зокрема містять вимоги про витребування документів, накладення заборони відчуження майна, арешту майна, отримання тимчасового доступу, встановлення майнових прав фізичних осіб.
Наведене не є слідчими діями та не можуть заявлятися в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Оскільки в поданій скарзі ОСОБА_2 не визначився з конкретним рішенням, дією чи бездіяльністю слідчого, яка підлягає оскарженню, у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.
Керуючись ст.ст.7, 25, 26, 303, 304 КПК України, -
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - відмовити.
Ухвала можебути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1