Справа № 591/8709/23
Провадження № 1-кп/591/305/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0003500 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, українець, середня освіта, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, дію воєнного стану на всій території України було продовжено до цього часу.

У період часу з 07:00 год по 14:00 год 23.08.2023 ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої. В ході вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 побачив мобільний телефон «ZTE A31 Blade 2GB/32GB» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , який належить потерпілому. У ОСОБА_4 виник злочинний намір здійснити крадіжку вказаного мобільного телефону. Діючи умисно, в умовах воєнного стану, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення ОСОБА_4 , впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно заволодів мобільним телефоном «ZTE A31 Blade 2GB/32GB» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , після чого близько 14:00 год покинув приміщення квартири АДРЕСА_3 .

У подальшому ОСОБА_4 викраденим мобільним «ZTE A31 Blade 2GB/32GB» розпорядився на власний розсуд.

Відповідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/13216-ТВ від 20.09.2023, вартість мобільного телефону «ZTE A31 Blade 2GB/32GB» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 становить 1910 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що належить ОСОБА_5 на суму 1910 грн. 00 коп., кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення крадіжки в умовах воєнного стану».

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату та час він знаходився за місцем мешкання потерпілого та вони разом вживали алкогольні напої, в подальшому побачив сенсорний мобільний телефон чорного кольору, який непомітно для потерпілого взяв та пішов з квартири. Телефон відніс у ломбард. Відшкодував потерпілому 2000 грн. Шкодує про вчинене, таке сталося в перший раз, тепер не може влаштуватися на роботу, має скрутний матеріальний стан, потрібно допомагати батьку, який є особою з інвалідністю 1 групи, мати пенсійного віку.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що йому злочином завдано моральної шкоди на суму 1400 грн, оскільки у викраденому телефоні зберігались фотографії онуки за 10 років, була прив`язана пенсійна картка, йому довелося позичати гроші щоб придбати новий телефон, ходити в поліцію та суд, тоді як він після ДТП має травми ноги та голови. Зазначав, що не згоден з розміром визначеної експертом шкоди, оскільки викрадений телефон був новим.

З дослідження висновку експертизи вбачається, що вартість викраденого мобільного телефону становить 1910 грн, зауважень щодо недопустимості чи неналежності даного доказу з посиланням на норми КПК учасниками справи не наводилось.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, зокрема щодо часу, дати, місця вчинення злочину, об`єкту посягання, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу. та обмежитись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого щодо заявленого цивільного позову та доказів на підтвердження вартості викраденого майна.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , на загальну суму 1910 грн, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, особу винного, його поведінку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, негативно оцінює вчинене діяння.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір викраденого майна, поведінку обвинуваченого після події, а також в подальшому, беручи до уваги особу винного, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на повне відшкодування шкоди потерпілому, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим був заявлений цивільний позов до обвинуваченого, який в подальшому був уточнений. Потерпілий просив стягнути на його користь 3000 грн, з яких 1400 грн моральна шкода, а решта матеріальна (1600 грн).

Обвинувачений визнав цивільний позов частково, відшкодував матеріальні збитки в повному обсязі у розмірі 2000 грн.

Перевіривши вказані обставини, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами провадження підтверджується, що обвинувачений відшкодував потерпілому повністю всю суму збитків, що була встановлена в ході досудового розслідування та підтверджена належними та допустимими доказами (в розмірі 1910 грн, а.п. 39, 71-75), то вимоги щодо відшкодування матеріальних витрат додатково в сумі 1600 грн є безпідставними та нічим не обґрунтованими. Доводи потерпілого щодо того, що він був змушений придбати новий телефон за 3600 грн, тому обвинувачений має відшкодувати ці витрати йому, не ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо моральної шкоди, то згідно із частинами першою - третьою статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, 12 липня 2007 року) . З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, судом визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав, «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина відчуває страждання (моральну шкоду).

З огляду на наведене, враховуючи, що у потерпілого був викрадений мобільний телефон, в якому зберігалась особиста та банківська інформація, у зв`язку з чим він переживав певні хвилювання, незручності, витрачати свій час на слідчі дії, які проводились у кримінальному провадженні, а також на придбання нового мобільного телефону, що очевидно завдало йому незручностей та моральних страждань суд приходить до висновку, що відшкодування за завдану моральну шкоду потерпілому в розмірі 1000 грн буде розумним та справедливим в даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 368-376, 395 КПК України, ст.ст. 23, 1166-1167 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 (одна тисяча) гривень в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: оптичний диск з відеозаписом залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 717 (сімсот сімнадцять) гривень за проведені експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1