Провадження № 1-кп/679/71/2024
Справа № 679/690/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000114 від 11 лютого 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

11 лютого 2024 року, приблизно о 00 годин 15 хвилин, більш точніший час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, по АДРЕСА_2 , під час сварки, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно, наніс останньому декілька ударів кулаками рук в область обличчя, від яких потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу, і декілька ударів кулаками рук по тулубу, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами шостого, сьомого та восьмого ребер справа, пошкодженням правої легені, гемопневмотораксом і підшкірною емфіземою справа, синців правої бокової поверхні грудної клітки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №21 від 22 лютого 2024 року 06 березня 2024 року, за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в клінічному після травматичному перебігу, відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня, а також, підшкірних гематом обличчя, синців лівої бокової поверхні грудної клітки, які, відповідно до висновку зазначеної судово-медичної експертизи за №21 від 22 лютого 2024 року 06 березня 2024 року, відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, при обставинах, вказаних у обвинувальному акті, визнав повністю, і, надаючи пояснення та відповідаючи на питання, зазначив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, а саме, нанесенні потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів кулаками рук в область обличчя, від яких потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу, і декількох ударів кулаками рук по тулубу, під час сварки, перебуваючи за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , куди він зайшов, проходячи повз будинку та углевіши світло у вікні, 11 лютого 2024 року, вночі, близько 00 годин, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Достеменно кількість завданих потерпілому ОСОБА_5 ударів в область обличчя та тулуба вже не пам`ятає, у зв`язку зі сплиненням певного часу з означеної події, однак, встановлені, в подальшому, у потерпілого ОСОБА_5 судово-медичною експертизою тілесні ушкодження визнає, як утворені саме від його дій, одночасно, зауваживши що, завдаючи ударів в область голови та тулуба чоловіку похилого віку, яким є потерпілий ОСОБА_5 , розумів, що шкодить здоров`ю, однак, вважав, що його удари були не потужної сили. До виникнення конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 , у останнього будь-яких тілесних ушкоджень не було. Будь-яких предметів, які могли б зашкодити безпосередньо його здоров`ю, у потерпілого ОСОБА_5 під час конфліктної ситуації, не було. У скоєному щиро розкаявся, перепрошуючи у потерпілого ОСОБА_5 за свою протиправну поведінку, перед потерпілим ОСОБА_5 вибачився, з останнім примирився.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 , провина останнього у скоєнні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, викладеного в даному вироку, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 11 лютого 2024 року, приблизно біля 00 годин, перебуваючи за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_2 , відпочивав, однак, його спокій було порушено обвинуваченим ОСОБА_3 , який, зайшовши, без запрошення, до будинку та підійшовши до ліжка, де саме він лежав, неочікувано, одразу, висловивши надумані та не зрозумілі претензії, на його намагання піднятись, наніс декілька ударів в область обличчя, від яких він впав на підлогу, і, в подальшому, наніс ще декілька ударів по тулубу, після чого, залишив домоволодіння. Будь-яких тілесних ушкоджень, до виникнення конфлікту між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 він не мав. Наразі з обвинуваченим ОСОБА_3 примирився, вважаючи доцільним призначення останньому не суворе покарання, тобто, не пов`язане з реальним відбуттям в місцях ув`язнення.

Крім вищевикладеного, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого останньому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, викладеного у даному вироку, знайшла своє відтворення та повне підтвердження у судовому засіданні і доведена дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, сприйнятими безпосередньо судом під час судового розгляду, які узгоджуються проміж собою і не викликають будь-яких сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, із Витягів з ЄРДР за №0000114 від 11 лютого 2024 року (а.с.1-3) вбачається, що 11 лютого 2024 року, приблизно о 00 годин 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами шостого, сьомого та восьмого ребер справа, з пошкодженням правої легені, гемопневмотораксом і підшкірною емфіземою справа, синців правої бокової поверхні грудної клітки, які, за своїм характером, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Із рапорту інспектора чергового ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 11 лютого 2024 року (а.с.5) вбачається, що 11 лютого 2024 року до ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення щодо спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді забою та садна обличчя, забою грудної клітки та синців на тулубі 11 лютого 2024 року, в нічний час, АДРЕСА_2 , при цьому, отримана інформація свідчить про причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до спричинення зазначених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 лютого 2024 року (а.с.6) вбачається, що 11 лютого 2024 року до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про кримінальне правопорушення звернувся потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши щодо спричинення заявникові тілесних ушкоджень з боку обвинуваченого ОСОБА_3 11 лютого 2024 року, в нічний час, по АДРЕСА_2 , під час конфлікту.

Відповідно до витягу із Журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів (форма №074/о) КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» (а.с.24-25) 11 лютого 2024 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, до КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» з тілесними ушкодженнями у вигляді забоїв та саден обличчя, верхніх кінцівок, грудної клітки, звернувся потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 (обліковий запис у журналі за №390).

Відповідно до витягу із Журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації (форма №001/о) КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» (а.с.26-27) 12 лютого 2024 року, приблизно о 07 годині 45 хвилин до КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» з тілесними ушкодженнями у вигляді травми грудної клітки звернувся потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 , якого було госпіталізовано до медичного закладу (обліковий запис у журналі за №779).

Із інформації КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» за №458-1 від 14 лютого 2024 року (а.с.17) вбачається, що 12 лютого 2024 року потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізовано на стаціонарне лікування до хірургічного відділення КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин», про що свідчить медична карта стаціонарного хворого №779/264.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №21 від 22 лютого 2024 року 06 березня 2024 року стосовно потерпілого ОСОБА_5 (а.с.31-32)

в представлених для дослідження медичних документах КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» і на час огляду потерпілого ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: підшкірні гематоми нижніх повік правого та лівого ока, закрита травма грудної клітки, переломи шостого, сьомого та восьмого ребер справа, пошкодження правої легені, гемопневмоторакс справа, підшкірна емфізема справа, чотири синці правої бокової поверхні грудної клітки, п`ять синців лівої бокової поверхні грудної клітки, забої та садна обличчя, верхніх кінцівок і грудної клітки,

виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження виникли від дії тупого(их) предмету(ів), якими могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети, диференційних судово-медичних ознак травмуючого знаряддя не має, так як їх індивідуальні особливості в тілесних ушкодженнях не відобразилися,

місцями багаторазового прикладання травмуючої дії явились передня поверхня обличчя, права та ліва бокові поверхні грудної клітки,

властивості давності виникнення виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень можуть відповідати часу події, вказаної в постанові 11 лютого 2024 року,

відповідно до вимог п.п.2.1.3 л), 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» №6 від 17 січня 1995 року закрита травма грудної клітки з переломами шостого, сьомого та восьмого ребер справа, пошкодженням правої легені, гемопневмотораксом і підшкірною емфіземою справа, синці правої бокової поверхні грудної клітки за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в клінічному після травматичному перебігу відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня, інші тілесні ушкодження (підшкірні гематоми обличчя, синці лівої бокової поверхні грудної клітки) відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості,

на час проведення огляду потерпілого ОСОБА_5 22 лютого 2024 року в хірургічному відділенні КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» об`єктивних даних про відмічені 11 лютого 2024 року тілесні ушкодження в приймальному відділенні КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» у вигляді саден обличчя, верхніх кінцівок і грудної клітки, як і в записів лікарів під час перебування потерпілого ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні з 12 по 23 лютого 2024 року не виявлено, відповідно, їх визначення та ступінь тяжкості не встановлюється,

властивості та локалізація тілесних ушкоджень у обстежуваного потерпілого ОСОБА_5 не відповідають механізму виникнення, внаслідок само падіння з висоти власного зросту.

Із протоколу проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 від 19 березня 2024 року (а.с.61-66) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту 19 березня 2024 року, в період часу з 11 години 27 хвилин до 11 години 34 хвилин, добровільно, розповів правоохоронцям про обставини, що мали місце 11 лютого 2024 року, у нічний час, у будинку за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , вказавши, шо, зайшовши до потерпілого ОСОБА_5 , оскільки, давно з останнім не бачився, при цьому вхідні двері до будинку були відкриті, побачив потерпілого ОСОБА_5 у ліжку, одягнутим, після чого, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 ближче, на що той піднявся з ліжка, і в подальшому, під час конфлікту, перебуваючи напроти потерпілого ОСОБА_5 , наніс останньому кулаками обох рук удари в область ребер з правого та лівого боку, від яких потерпілий ОСОБА_5 присів на ліжко, водночас, продемонструвавши на статисті механізм завдання ударів та локалізацію отриманих потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також, додатково на статисті вказавши на взаєморозташування відносно один одного саме в момент нанесення ударів під час описаних ним подій.

Із протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 від 19 березня 2024 року (а.с.68-74) вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту 19 березня 2024 року, в період часу з 11 години 02 хвилин до 11 години 09 хвилин, добровільно, розповів правоохоронцям про обставини, що мали місце 11 лютого 2024 року, у нічний час, у будинку за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_2 , вказавши, шо в означений час до будинку завітав сусід обвинувачений ОСОБА_3 , який, з`ясовуючи з ним стосунки, став наносити улари кулаками в область обличчя та ребер, з правого та лівого боку, завдавши біля 10 ударів, від яких він впав на ліжку, а потім на підлогу, на деякий час, втрачаючи свідомість, і, в подальшому, у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, звернувся до медичного закладу, водночас, продемонструвавши на статисті механізм завдання ударів обвинуваченим ОСОБА_3 та локалізацію отриманих тілесних ушкоджень, а також, додатково на статисті вказавши на взаєморозташування відносно один одного саме в момент нанесення ударів під час описаних ним подій.

На підставі викладеного, суд, оцінюючи в сукупності надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , пояснення потерпілого ОСОБА_5 , сприйняті безпосередньо судом під час судового розгляду щодо відомих обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження, а також, досліджені, переперевірені та оголошені у судовому засіданні докази, які узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , не спростовують пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також, не суперечать встановленим під час судового засідання обставинам, та, відповідно, не викликають сумнівів, з урахуванням матеріалів кримінального провадження, в тому числі, і що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, і, одночасно, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, яке, на підставі ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння доведено, і дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ст.121 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання: скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів (ст.121 ч.1 КК України (а.с.50-51), обвинувачений ОСОБА_3 не працює, має постійне місце проживання (а.с.41), не судимий (а.с.46), у скоєному щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а.с.58-60,61-66), а також, ту обставину, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.46).

В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (а.с.9).

Приймаючи до уваги вищенаведене, беручи до уваги обставину, що обтяжує покарання, а також, враховуючи суспільну небезпеку злочинного діяння та наслідки від скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ст.121 ч.1 КК України, оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та яке, є кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи, крім того, пов`язане зі спричиненням тілесних ушкоджень, при цьому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі, беручи до уваги активну поведінку обвинуваченого щодо розкриття інкримінованого кримінального правопорушення, а також, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, втім, має постійне місце проживання, у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину, щиро розкаявся та вибачався за скоєне, вперше притягається до кримінальної відповідальності, і, одночасно, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , як у судовому засіданні, та і у наданій до суду письмовій заяві, який на призначенні обвинуваченому суворого покарання не наполягав, вважаючи за доцільне призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним відбуттям в місцях позбавлення волі, суд, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та, відповідно, без відбування покарання, із застосуванням положень ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, ст.76 ч.1 п.2 КК України, що, на переконання суду, відповідно до вимог ст.65 КК України, буде необхідним й достатнім для досягнення мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, покарання, на підставі положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Підстав щодо застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає, і зазначене питання учасниками даного кримінального провадження не ставилось.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілим ОСОБА_5 не заявлений, що не позбавляє останнього права звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, ст.374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , до набуття вироком законної сили, не застосовувати.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: