Справа № 296/4499/22
Ухвала

Іменем України

13 березня 2024 року м.Житомир

Колегія суддів Корольовського

районного суду м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 12.03.2022 року за № 0000147 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000147 від 12.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України.

Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не змінились та не зменшились, , а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 у відношенні якого ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2022 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалами Корольовського районного суду м. Житомира було продовжено, та строк дії якого закінчується 14.03.2024 року:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; про що, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується;

- незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні,

- знищити, сховати або створити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, прохали змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Згідно вимогам ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд приходить до наступного.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу судом враховуються положення ст.178 КПК України згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема, вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять тощо.

Згідно ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оцінюється судом в світлі обставин цих кримінальних правопорушень та особистої поведінки обвинуваченого, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що унеможливлює застосування звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватись від суду.

За таких обставин, враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження триває, суд вважає, що наявність ризику впливу на свідків та потерпілих не можна виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх, та дослідження їх судом.

Зазначене свідчить, що на даний час жоден інший з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим судом та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, не змінились, а ризики не зменшились.

Враховуючи, що прокурором доведено існування достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутність підстав для зміни та скасування запобіжного заходу, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 31, 177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.408 КК України на 60 днів, тобто до 11 травня 2024 року включно.

Дана ухвала в частині продовження запобіжного заходу діє до 11 травня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити до СІЗО при ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8 для виконання.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення йому копії даної ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3