Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/325/24
Провадження № 1-кп/758/998/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001289 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Сасів Золочівського району Львівської області, громадянина України, який не працює, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Новоград-Волинському Житомирської області, громадянина України, який не працює, одружений, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, громадянина України, який не працює, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2023 у вечірній час доби, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 знаходилися в гаражі за адресою: АДРЕСА_5 , де всі разом розпивали алкогольні напої. У ході вживання спиртних напоїв, приблизно о 20:00 годині, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якої останні почали висловлюватися на адресу один одного нецензурною лайкою, та їх конфлікт поступово переріс у штовханину. У цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення гаражу за вказаною адресою, а у ОСОБА_4 , користуючись тим, що ніхто не втрутиться в бійку, будучи обуреним висловлюваннями ОСОБА_12 на його адресу, виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наблизився до ОСОБА_12 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , почав наносити множинні удари кулаками та ліктями рук в область голови, тулуба і грудної клітини потерпілого, та припинив свої дії тільки після того, як ОСОБА_12 втратив свідомість і не чинив опору.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені наступні тілесні ушкодження: поєднана травма голови з ушкодженням кісток черепу і головного мозку та травма грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритих багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, а також кісток лицевого черепу, поширеного забою лобних часток головного мозку з частковим розтрощенням їх тканини, травматичної субдуральної гематоми над лобними частками головного мозку, травматичних субарахноїдальних крововиливів у лобних частках та у структурах основи мозку, що призвело до набряку-набухання головного мозку, а також закритої травми грудної клітки з переломом груднини та травматичним інфарктом міокарда з розвитком дистрес-синдрому в легенях, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_12 настала в лікувальному закладі

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 13 годині 10 хвилин від поєднаної травми голови з ушкодженням кісток черепу і головного мозку та травми грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини.

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що за вчинений злочин може понести покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, попросив допомоги у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 винести з гаражу потерпілого ОСОБА_12 , які в цей час повернулися в приміщення гаражу та побачили, що ОСОБА_12 лежить на підлозі в калюжі крові в непритомному стані. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відтягнули з гаражу ОСОБА_12 , який на той момент був непритомний, за межі приватної ділянки та залишили потерпілого біля куща поруч із парканом за адресою: АДРЕСА_5 . У подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжили вчиняти дії, спрямовані на приховування тяжкого злочину, та спочатку позбулися речей, які належали потерпілому ОСОБА_12 , які ОСОБА_4 за порадою інших викинув біля зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у свою чергу продовжили змивати в гаражі сліди крові, нищити речові докази, а згодом покинули місце вчиненого злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаними про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, не являючись членами його родини чи близькими родичами, маючи можливість та не будучи обмеженими у пересуванні та в часі, не вчинили жодних дій та заходів щодо повідомлення правоохоронних органів про факт вчинення тілесних ушкоджень людині, добре усвідомлюючи суспільну небезпеку діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді уникнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , всупереч інтересам правосуддя в частині виявлення злочину, приховали вчинення тяжкого злочину, чим створили перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаними про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, були зобов`язані та мали можливість надати допомогу потерпілому ОСОБА_12 , викликати швидку медичну допомогу для надання медичної допомоги, проте, незважаючи на це, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не залишилися на місці події, не вжили заходів щодо надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_12 , не викликали швидку медичну допомогу, не відвезли потерпілого до найближчого лікувального закладу та умисно залишили непритомного, перебуваючого у безпорадному стані у кущах, у темний час доби, поруч із парканом ділянки, що за адресою: АДРЕСА_5 , без допомоги, та в результаті чого ОСОБА_12 вимушено опинився в небезпечному для життя стані, був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, і без сторонньої допомоги не міг вийти з нього.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_6 та ОСОБА_8 умисно заздалегідь не обіцяючи приховати тяжкий злочин не будучи членом сім`ї чи близьким родичем особи, яка скоїла такий злочин, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, також ОСОБА_6 та ОСОБА_8 завідомо залишили без допомоги особу, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що 17.06.2023 випивали в гаражі у ОСОБА_6 вчотирьох - він, потерпілий, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , почали змагатися на руках, між ним та потерпілим виникла перепалка, яка переросла в обоюдну бійку, під час якої наносили удари один одному. Він був нетверезий, удари наносив хаотично в область голови, тулуба, грудної клітини, при цьому вони падали на підлогу, при цьому у гаражі були тільки він і потерпілий, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вийшли. По закінченню бійки думав, що потерпілий проспиться і все буде добре, не очікував таких наслідків. Щиро розкаявся, просив суворо не карати, просив вибачення у потерпілих.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що 17.06.2023 сиділи у нього в гаражі біля дому, розпивали спиртні напої, стали змагатися у боротьбі на руках, у цей час між потерпілим і ОСОБА_15 почалася бійка, він вийшов і пішов додому. У подальшому його вночі покликав сусід з приводу чоловіка, який лежав біля гаражу, він же й викликав швидку допомогу. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що 17.06.2023 сиділи у гаражі ОСОБА_6 біля його дому, розпивали спиртні напої, стали змагатися у боротьбі на руках, у цей час між потерпілим і ОСОБА_4 почалася бійка, він вийшов і пішов додому до ОСОБА_13 , коли повернувся потерпілий був у свідомості, допоміг ОСОБА_4 винести його з гаража та посадити біля обочини. Він не оцінив ситуацію зі станом здоров`я потерпілого як критичну, поліцію і швидку не повідомив. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, суд вважає, що їх дії слід кваліфікувати:

дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;

дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 135 КК України як завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу; за ч. 1 ст. 396 КК України як умисне заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем особи, яка скоїла такий злочин;

дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 135 КК України як завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу; за ч. 1 ст. 396 КК України як умисне заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем особи, яка скоїла такий злочин.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинувачених обставин, відомостей, що характеризують їх особу, тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, позицію потерпілих, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції інкримінованих кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним та достатнім для їх виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинувачених іншого виду покарань та відповідно положень ст. 69 КК України не вбачається.

У той же час, з огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили нетяжкі злочини, при цьому щиро розкаялися та активно сприяли розкриттю злочину, раніше не судимі, суд дійшов висновку, що їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме їх до правомірної поведінки.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Щодо вилученого у ОСОБА_6 майна під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, то оскільки на майно арешт не накладався, але таке не повернуто обвинуваченому на підставі ч. 3 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання, тобто з 18.06.2023.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України, і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у виді одного року позбавлення волі, ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання період попереднього ув`язнення з 18 червня 2023 року по 08 листопада 2023 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України, і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у виді одного року позбавлення волі, ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання період попереднього ув`язнення з 18 червня 2023 року по 21 червня 2023 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в дольовому порядку з кожного по 637 грн. 34 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2023 на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 18.06.2023 за адресою: АДРЕСА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20.06.2023 на майно, вилучене у ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20.06.2023 на майно, вилучене у ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.06.2023 на майно, вилучене у ОСОБА_8 .

Речові докази - чорні штани, кросівки темного кольору, носки темного кольору, паперові конверти з речовиною бурого кольору в кількості 3 (трьох) штук, шматок скла, вогнегасник, шматок паперового мішка, змиви речовини бурого кольору в кількості 12 (дванадцяти) штук, шматок паперового мішка, зіскоб з поліетиленового мішка, ланцюжок з металу сірого кольору, металевий предмет, резинове взуття синього кольору, шорти синього кольору, чорні шорти з білими смугами, сірі шорти з зеленими вставками, три футболки, захисне скло від мобільного телефону, 2 пачки «Німедар», обрізаний загострений ніж, банківську карту, 2 квитанції з ломбарду на ім`я ОСОБА_16 , футболку червоного кольору, пакет, рушник, три зразка ґрунту, що зберігаються у камері схову речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві, - знищити; гаманець червоного кольору, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , банківську карту КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 20 гривень, 50 гривень, ключі в кількості 4 штуки, мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ № НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_12 , довідку ВПО, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити потерпілій; чорну кофту, пляшку з водою, сумку від тенісної ракетки, годинник на руку, ключі, шкарпетки, рюкзак, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 ,- залишити потерпілій; транспортний засіб Alfa Romeo, д.н.з. НОМЕР_3 , та ключі від нього, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити за належністю; мобільний телефон Redmi Xiaomi зеленого кольору - передати на зберігання потерпілій ОСОБА_11 ; мобільний телефон «Samsung» M30S синього кольору, вилучений під час обшуку 18.06.2023, мобільний телефон «Samsung» M30S імей НОМЕР_4 , футболку сірого-чорного кольору, шорти в клітинку, босоніжки чорного кольору, карту «Київстар» НОМЕР_5 , карту «Варус» НОМЕР_6 , карту «Леруа марлен» НОМЕР_7 , перепустку «Оушен мол», карту «Ашан» НОМЕР_8 , грошові кошти 1 один долар США серії 15456168н, грошові кошти 5 грн юб НОМЕР_9 - повернути ОСОБА_6 ; футболку чорного кольору «XS», сумка чорно-сірого кольору разом з особистими речами, шорти світлого кольору з маркуванням «XDYE», взуття резинове - повернути ОСОБА_8 .

Повернути ОСОБА_6 майно, вилучене під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України 18.06.2023, а саме: золотий ланцюжок з хрестиком, портмоне, пластикову картку КБ «ПриватБанк», посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на автомобіль «Деу Нексія».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_17