УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 285/30/20

провадження № 51 - 1172 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлені щодо нього судові рішення,

встановив:

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2023 року ОСОБА_4 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років; за ч. 1 ст. 296 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК, до покарання призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року вирок місцевого суду змінено в частині призначення покарання.

ОСОБА_4 засуджено: за ч. 1 ст.121 КК до покарання у виді позбавлення волі стром на 6 років: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.296 КК у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Виключено з вироку суду посилання на призначення покарання на підставі ст. 71 КК. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить переглянути його справу та скасувати судові рішення щодо нього.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК, оскільки засуджений не вказував на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином свої доводи не обґрунтовував. Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не містила чітких вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, що регулює повноваження суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

При цьому засудженому було роз`яснено, що у разі не усунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвалу касаційного суду було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_4 перебував під вартою, та отримано ним 13 березня 2024 року.

На адресу Верховного суду, від засудженого, надійшли доповнення до касаційної скарги та копія апеляційної скарги, у яких він просить закрити кримінальне провадження щодо нього.

Проте, як убачається зі змісту скарги, вимог ст. 427 КПК засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.

Зокрема, у касаційній скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування судових рішень з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, а саме: 1)істотного порушення вимог кримінального процесуального закону; 2)неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3)невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Крім того, конкретні порушення закону, які б були допущені судами та які б були підставами відповідно до ст. 438 КПК для скасування судових рішень, засуджений не наводить.

Таким чином, засудженим не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху. Нової касаційної скарги, з урахуванням вимог ухвали від 04 березня 2024 року, на адресу Верховного Суду, станом на 08 квітня 2024 року не надходило.

Оскільки в установлений строк засудженим не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його касаційна скарга підлягає поверненню.

Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлені щодо нього судові рішення, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3