Справа № 591/5998/24
Провадження № 1-кс/591/1785/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 4-го СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000168,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна з метою збереження речових доказів, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000168, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом здійснення збуту військовослужбовцями правоохоронного органу зброї та боєприпасів на території Сумської області.

Враховуючи, що вилучені під час обшуків 14 червня 2024 року автомобіля та житла ОСОБА_4 автомобіль, предмети та речі мають доказове значення для справи, просив накласти на них арешт.

В письмовій заяві представник володільця майна заперечив проти клопотання, мотивуючи це необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.

Встановлено, що слідчим розслідується наведене кримінальне провадження, по якому 14 червня 2024 року під час обшуків було вилучено зазначене майно.

Слід також зауважити і про те, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у встановлені законом терміни в розумінні ст. 116, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту наданих слідчим протоколів обшуків та копій процесуальних документів вбачається, що наведене майно (крім автомобіля) відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, містить в собі інформацію про контакти, переміщення, зв`язки особи, а також містить на собі невід`ємні сліди (на грошових коштах, при продажу зброї та боєприпасів), за його допомогою можливо встановити обставини події.

Вважаючи обґрунтованим клопотання слідчого щодо вказаних фактів, суд виходить і з того, що наведене майно (крім автомобіля) може бути використане як доказ на підтвердження чи спростування тієї чи іншої позиції сторони в справі, надати можливість встановити її суттєві обставини, а також зазначене майно може бути предметом експертних досліджень та використовуватись під час проведення слідчих та процесуальних дій.

Отже, на підставі ст. 98, ч. 1 ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вказане слідчим майно (крім автомобіля) належить арештувати з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження саме в спосіб заборони відчуження, розпорядження та користування ним, оскільки лише цей захід здатен запобігти псуванню або зміненню доказів в справі.

Відтак, клопотання слідчого належить задовольнити (за виключенням арешту автомобіля), врахувавши в тому числі, що потреби кримінального провадження, зумовлені необхідністю збереження речових доказів, виправдовують такий ступінь втручання в право власності особи, а менш обтяжливі способи арешту, з урахуванням характеристик доказів, не виключають можливості їх зміни.

Водночас, як вбачається з наданих матеріалів та ухвали слідчого судді про обшук автомобіля, фактично слідчий провів обшук автомобіля, під час якого вилучив в тому числі і його. Проте, така мета проведення слідчої дії (обшуку) не відповідає її меті, визначеній у ч. 1 ст. 237 КПК України, а крім того, на переконання слідчого судді, такий спосіб вилучення автомобіля (під час проведення обшуку цього ж автомобіля) є насправді неможливий.

Це вбачається з того, що обшук це дія, яка пов`язана з проникненням у салон автомобіля та фіксацією обставин саме в ньому та відшукання того чи іншого майна в ньому, а законом не передбачено можливості вилучення безпосереднього об`єкта обшуку, що можливо в цій ситуації було б вчинити в інший спосіб, наприклад шляхом проведення іншої слідчої дії (огляду місцевості, де був згаданий автомобіль).

Крім того, слідчим суддею дозвіл на відшукання зазначеного автомобіля в ухвалі, яка слугувала підставою для проведення слідчої дії, не застережений, а клопотання та долучені матеріали не містять належного обґрунтування та підтвердження значення для справи вилученого автомобіля.

Відтак, в частині арешту автомобіля клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуків 14 червня 2024 року автомобіля та житла ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон «Apple iphone 14 Pro» з чохлом та сім карткою НОМЕР_1 ; предмети схожі на грошові купюри номіналом по 100 доларів США та 30 предметів схожих на грошові купюри номіналом по 100 доларів США.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1