Справа № 274/4907/24
Провадження №1-кп/0274/701/24
ВИРОК
Іменем України
25.06.2024 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербівка Липовецького району Вінницької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, непрацюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту встановлено, що поліцейським сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 , відповідно до розстановки нарядів працівників Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, затвердженого керівництвом Бердичівського районного відділу поліції Управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.05.2024, в період з 20.00 год. 28.05.2024 до 08.00 год. 29.05.2024 заступили на чергування з патрулювання м. Бердичева та Бердичівського району в складі екіпажу на службовому автомобілі марки «Mitsubishi», модель «Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
29.05.2024 приблизно о 01 годині 31 хвилин, вказані працівники поліції знаходились по вул. Житомирській, м. Бердичева, де здійснювали патрулювання.
В цей час, на зазначеній вулиці, біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , працівниками сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за порушення комендантської години та перевірки документів був зупинений автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander» в кузові чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_4 .
Знаходячись у вказаному вище місці та час, при спілкуванні із ОСОБА_4 у останньої було встановлено, що вона керує вказаним вище транспортним засобом, без посвідчення водія.
З даного приводу працівники сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за порушення правил дорожнього руху, а саме не виконання ч.2 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про оформлення адміністративних правопорушень.
Після чого, працівники сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 присіли в службовий автомобілі, де розпочали складання адміністративних матеріалів, при цьому ОСОБА_4 присіла на задньому сидінні службового авто.
Перебуваючи в службовому автомобілі ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, діючи умисно, у власних інтересах, запропонував працівникам сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду за непритягнення її до адміністративної відповідальності, однак отримала відмову від останніх та була попереджена про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівникам поліції. Проте, ОСОБА_4 , будучи раніше попереджена про настання кримінальної відповідальності за пропозицію неправомірної вигоди працівникам поліції, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого надання неправомірної вигоди працівникам поліції у власних інтересах, близько 01 год. 46 хв., перебуваючи на задньому сидінні службового авто, поклала на підлокітник в якості неправомірної вигоди одну грошову купюру номіналом 100 (сто) доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 29.05.2024 4039,58 грн.), за не вчиненнявідносно неї, дій з використанням наданої поліцейським влади - не притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП
Таким чином, ОСОБА_4 виконала всі необхідні дії, які вважала за необхідне, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки її злочинні дії були припиненні працівниками поліції, при цьому працівники сектору реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились у прийнятті неправомірної вигоди.
Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України.
07 червня 2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.15 ч.1 ст.369КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному вище діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , та сама обвинувачена просили затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.369КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючи дані обвинуваченої ОСОБА_4 а саме; визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання підозрюваної, передбачені ст. 67 КК України, раніше не судима, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався тому суд не вбачає підстав для його обрання.
Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі, відсутні.
Долю речових доказів слід визначити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 07 червня 2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.369КК України.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: грошову купюру номіналом 100 (сто) амереканських доларів США №РК963495576, які були поміщені до спец. пакету №WAR1172556 та згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 06.06.2024 передані АТ КБ "ПриватБанк" на зберігання - звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1