Справа № 214/5471/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000786 від 16 червня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого загальну середню освіту, неодруженого, на утримані непрацездатних осіб не маючого, непрацюючого, інваліда дитинства 2- групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У своєму клопотанні слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб без визначення розміру застави, в обґрунтування якого посилається на те, що 15 червня 2024 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на другому поверсі в під`їзді АДРЕСА_2 , збирався йти додому зі своїм знайомим ОСОБА_7 та з яким у нього на побутовому ґрунті виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виникло почуття гострої неприязні до ОСОБА_7 та намір на спричинення останньому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 приблизно о 23 годині 45 хвилин цього ж дня, знаходячись на другому поверсі в під`їзді АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього через словесний конфлікт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_7 численних ударів кулаками рук та ногами в область голови, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження згідно довідки з КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» у вигляді ВЧМТ, забою головного мозку, лівобічного епідурального крововиливу, перелому склепіння та основи черепу та пневмоцефолії, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Тому слідчий вважає, що на теперішній час виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, визначені ст. 177 КПК України: так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є тяжким та за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим підозрюваний, зважаючи на тяжкість покарання у разі визнання його винним та враховуючи, що ОСОБА_4 після нанесення ударів потерпілому будь-якої допомоги останньому не надав, залишивши потерпілого без необхідної допомоги і до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся, то такі обставини вказують на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав за підстав, у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 мав утруднення щодо висловлення своєї позиції стосовно заявленого слідчим клопотання, при цьому у слідчого судді склалась думка про наявність у підозрюваного певних психічних розладів.

Його захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого у зв`язку з недоведеністю у належний спосіб існування ризиків, на які останній послався як на підставу для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: так, підозрюваний після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому не переховувався від органу досудового розслідування та перебував за місцем свого проживання, де й був затриманий працівниками поліції, що підозрюваний і надалі не збирається переховуватись від органу досудового розслідування, що у підозрюваного є постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме його мати, з якою він проживає разом, яка страждає на важкі хронічні захворювання та якій підозрюваний допомагає по господарству, а також просив суд урахувати, що підозрюваний є інвалідом дитинства 2-ї групи, має психічні розлади та проходить обов`язкову індивідуальну реабілітацію інваліда з відновлення обмеження життєдіяльності, що підозрюваний раніше не судимий, а тому просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показала, що ОСОБА_4 є її рідним сином, який проживає разом з нею та якого охарактеризувала як добру та спокійну людину, не схильну до агресії, не вживає спиртних напоїв, що її син є інвалідом дитинства 2-ї групи, має психічні розлади та перебуває під наглядом лікарів, що у неї цукровий діабет та вона перенесла інсульт, у зв`язку з чим їй важко пересуватись, тому син їй постійно допомагає по господарству, що вона зобов`язується контролювати поведінку сина у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши учасників судового провадження, свідка, дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до такого.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, що підтверджується зібраними матеріалами, доданими до клопотання та з боку сторони захисту не оспорюється.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), положень КПК України, для обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність підстав уважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі, або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені у ст. 178 КПК України.

У статті 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є тяжким та за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , зважаючи на тяжкість покарання у разі визнання його винним та враховуючи, що ОСОБА_4 після нанесення ударів потерпілому будь-якої допомоги останньому не надав, залишивши потерпілого без необхідної допомоги і до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, однак зазначений слідчим даний ризик спростовується, по-перше, тим, що, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а по-друге, тим, що з боку слідчого не надано жодних належних доказів переховування або спроб переховування ОСОБА_4 після вищеописаних подій від органу досудового розслідування, а ненадання потерпілому допомоги, на що також посилається слідчий при обґрунтуванні даного ризику, не можуть слугувати такими доказами;

- що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, однак зазначений слідчим даний ризик спростовуються, зокрема, психічним станом здоров`я підозрюваного: так, згідно довідки МСЕК від 09.02.2023 року ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства 2-ї групи, має психічні розлади та проходить обов`язкову індивідуальну реабілітацію інваліда з відновлення обмеження життєдіяльності, і що такі обмеження, які має підозрюваний, стосуються його самообслуговування, його орієнтації, його спілкування, його контролю за своєю поведінкою, його трудової діяльності, навчання, професійного навчання та здобуття освіти, що, на думку слідчого судді, ставить під сумнів виникнення у підозрюваного наміру якимось чином вчиняти незаконний вплив як на потерпілого, так і на свідків у кримінальному провадженні.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, зокрема, беручи до уваги психічний стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, в якому він проживає разом зі своєю матір`ю, яка у судовому засіданні зобов`язалась здійснювати контроль за поведінкою сина у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, приймаючи до уваги, що з боку слідчого взагалі не зібрано таких документів, які б у повному обсязі могли охарактеризувати як особу підозрюваного, так і стан його здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність у належний спосіб наявності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілого.

При таких обставинах слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання, оскільки відсутні суттєві необхідні обставини, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зауважує, що перебування підозрюваного під вартою може вкрай негативно вплинути на його психічний стан здоров`я з огляду на медичні документи, про які велось вище і які були дослідженні при розгляді даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тому, враховуючи наведені вище обставини, у тому числі, вид та розмір покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, буде достатнім заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2024 року включно, за його місцем проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, не відлучатися без дозволу слідчого за межі м. Кривого Рогу, повідомляти слідчого про зміну місця проживання, заборонивши ОСОБА_4 залишати його вказане місце проживання цілодобово до 18 серпня 2024 року включно.

По закінченню цього строку та за відсутністю відповідного клопотання в межах строку досудового розслідування ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припинять свою дію і запобіжний захід та заборона вважаються скасованими.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання відповідальній посадовій особі ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка повинна негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Ухвала набирає законної сили негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено та проголошено 21 червня 2023 року.