Справа № 367/2269/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1538/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих (ВКЗ) - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (ВКЗ) - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.414 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.01.2023 до 19.04.2023 включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди - 244019 (двісті сорок чотири тисячі дев`ятнадцять) гривень 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди - 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди - 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_8 , 24.01.2023 року, приблизно о 20 год. 25 хв., рухаючись по вул. Білокурова, 5А у м. Ірпінь Київської області в автомобілі марки «Ssang Yong» моделі «Kyron», д.н.з. НОМЕР_2 , (військовий н.з. НОМЕР_3 ), під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 сержанта ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на задньому, за водійським, сидінні, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення ст. 3, 27, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13, 16, 20-22, 105, 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359, нехтуючи правилами поводження з вогнепальною зброєю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень або смерті, тримаючи в руках, спрямований у бік водійського сидіння, закріплений за ним автоматичний пістолет ОСОБА_14 № НОМЕР_5 , не переконавшись, що він розряджений, натиснув на спусковий гачок, після чого відбувся один постріл, внаслідок якого ОСОБА_13 отримав вогнепальне поранення підреберної ділянки праворуч задньоксимерній лінії, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати його та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України та призначити у виді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні вказує, що внаслідок дій ОСОБА_8 позбавлено життя ОСОБА_13 . Це шкода, яку неможливо відшкодувати, повернути, привести у первісний стан.

На думку сторони обвинувачення обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого за своєю сутністю не є такими, що дають підстави для безумовного застосування положень ст.75 КК України.

Також, станом на момент постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_8 ніде не працював, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що не дає можливість характеризувати його з позитивної сторони.

Враховуючи вказані обставини, прокурор вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Представник потерпілих в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі. Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити в повному обсязі.

Мотивуючи свої доводи зазначив, що з моменту скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення позиція потерпілих була незмінною - тільки найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі. Таку позицію потерпілих підтримувало і державне обвинувачення.

Що стосується цивільних позовів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , то на думку апелянта, їх необхідно задовольнити в повному обсязі в розмірі позовних вимог з урахуванням того, що 13.02.2023 року ОСОБА_8 передав потерпілій ОСОБА_10 7000 доларів США, еквівалент 25598,2 грн. Тому апелянт просить задовольнити позовні вимоги: ОСОБА_10 в розмірі 744019,80 грн. з урахуванням отриманої від ОСОБА_8 грошової суми в розмірі 7000 доларів США еквівалент 255980,2 грн.; ОСОБА_11 - 1000000 грн.; ОСОБА_12 - 1000000 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подані апеляційні скарги, позицію представника потерпілих, який просив задовольнити подані апеляційні скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.414 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, суду потрібно встановити достатню підставу для звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Суд має належним чином вмотивувати таке рішення, дослідивши та оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, та врахувати, що приписи ст.75 КК України застосовуються лише в тому разі, коли для цього є відповідні умови та підстави.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким необережним злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, де характеризується добре, за останнім місцем несення військової служби характеризується позитивно, є учасником бойових дій, має державні та інші нагороди: Почесна відзнака «Оперативно-тактичне угруповання Донецьк», Відзнака Президента України «За участь а Антитерористичній операції», медаль «За єдність України», відзнака ІНФОРМАЦІЯ_3 ступеню.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди. Обставинами, що обтяжують покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 буде призначення йому покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.414 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, та застосуванням звільнення від призначеного основного покарання на підставі ст.75 КК України.

Доводи апеляційних скарг сторони обвинувачення та представника потерпілих про те, що судом першої інстанції не було в повній мірі враховано дані щодо особи обвинуваченого, наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення - смерть потерпілого, а також думку прокурора та потерпілих, при призначенні покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Так, думку прокурора та потерпілих при призначенні покарання підлягає врахуванню, однак не є визначальною. В свою чергу сукупність даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного - визнання вини, повідомлення обставин скоєного при здійсненні досудового розслідування та в суді, часткове відшкодування шкоди, на думку колегії суддів вказує на можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілих щодо вирішення судом першої інстанції цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме щодо його часткового задоволення та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 лише 244019,80 грн., а на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 лише по 500 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Моральна шкода - це будь-які втрати немайнового характеру, яких особа понесла через заподіяння їй фізичних, моральних, душевних та іншого роду страждань.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 23 ЦПК України, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнали потерпілі, негативні зміни в їх житті внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином взяв до уваги засади розумності, виваженості та справедливості, а також душевні та моральні страждання потерпілих, конкретні обставини заподіяння шкоди, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 - 244019,80 грн., з урахуванням, того, що обвинувачений передав їй в рахунок відшкодування завданої шкоди 7 тисяч доларів США, на користь потерпілих ОСОБА_11 - 500 000 грн. та ОСОБА_12 - 500 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого слід відмовити, а вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: