Справа № 1-кп/593/59/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 10 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000040за ч.1 ст.369 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Двірці Бережанського району Тернопільської області, з середньою спеціальною освітою, підприємця, не депутата, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2024 року о 08 годині 00 хвилин інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_9 заступили на добове чергування - групу швидкого реагування у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Так, 10 лютого 2024 року, близько 12:55 години, поліцейські ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , здійснювали патрулювання в службовому автомобілі Renault Duster з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 під час якого було виявлено та зупинено транспортний засіб білого кольор марки «Volkswagen Transporter» із державним номерним знаком НОМЕР_2 водієм якого був ОСОБА_4 .

Під час спілкування із ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, у зв`язку із чим останньому було запропоновано добровільно пройти освідування за допомогою газоаналізатора «Drager 6810» для визначення ступеня його алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній відмовився.

У зв`язку із чим працівниками поліції, щодо нього було розпочато складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на пропозицію неправомірної вигоди поліцейському ОСОБА_11 за невчинення ним дій із використанням службового становища, а саме не складання адміністративного протоколу за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та направлення його для розгляду в Бережанський районний суд Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_4 , 10 лютого 2024 року перебуваючи по вулиці Тернопільська буд. 2 у місті Бережани Тернопільського району Тернопільської області, діючи з прямим умислом, з метою уникнення можливої адміністративної відповідальності, що передбачає накладення штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, умисно, неодноразово в часовий проміжок з 13 годин 08 хвилин до 13 годин 16 хвилини під час спілкування із працівником поліції запропонував інспектору сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 3757 гривень 07 копійки, на що йому було роз`яснено норми чинного законодавства України щодо неправомірності його дій і настання відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

22.02.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопоче про затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять затвердити угоду, наслідки даної угоди обвинуваченому зрозумілі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, який згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони і обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 з іншої сторони і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись: ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2024 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000040.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2024 року покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1