Провадження № 1-кс/742/769/24
Єдиний унікальний № 746/41/24
У Х В А Л А

іменем України

30 квітня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Прилуки заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано до Срібнянського районного суду заяву про відвід судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 направлено на розгляд до Прилуцького міськрайонного суду.

Справа надійшла до Прилуцького міськрайонного суду 26 квітня 2024 року.

Згідно результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2024 року справа була передана для вирішення заяви про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівській області ОСОБА_1 .

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 29 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 30 квітня 2024 року в режимі відеоконференції із ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», де перебуває обвинувачений ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свої доводи, викладені в заяві.

Його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи заяви про відвід судді, вказавши, що суддею ОСОБА_4 було відмовлено стороні захисту в задоволенні заяви про відвід прокурора. Крім того суддею розглянуто клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого після заявленого обвинуваченим відводу судді. Ігнорування відводу та продовження розгляду справи за вказаних обставин, на думку сторони захисту викликає сумнів в об`єктивності суду. При цьому зауважує, що грубо порушуючи права обвинуваченого, його було видалено із зали суду та призначено захисника з системи БВПД, який навіть не узгоджував свою позицію із обвинуваченим до розгляду вказаного клопотання. Суддею безпідставно також відмовлено стороні захисту в зупиненні розгляду справи у відповідності до вимог положень ст. 335 КПК України, що прямо передбачено законом та з урахуванням того що обвинувачений є військовослужбовцем, є обов`язком суду. Таке упереджене ставлення та поведінка судді до обвинуваченого та його захисника мали явний характер, що змусило його залишити приміщення суду, оскільки в інший спосіб не мав можливості відстоювати свою позицію. Звернув увагу на стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд захворювань, які унеможливлюють отримувати відповідне лікування в умовах ізолятору, проте, суддя на дані обставини жодним чином не реагувала.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечив з приводу заявленого відводу. Вказав, що обставини на які посилається сторона захисту як на підставу відводу судді, є надуманими та такими, що затягують розгляд справи та мають ознаки зловживання правами. Вказав, що суддя після оголошення ухвали про відмову у задоволенні відводу прокурору, перейшла до розгляду клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому. Такі дії судді повністю відповідають положенням КПК України. При цьому обвинувачений поводився зухвало та не додержувався порядку в судовому засіданні, не реагував на зауваження головуючого. Після неодноразових попереджень обвинуваченого було видалено із зали судових засідань. Адвокат залишив зал судових засідань. Проте, при розгляді клопотання суддею забезпечено захисника із системи ВВПД. Фактично така поведінка обвинуваченого та захисника зводилася до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями судді. З приводу неврахування суддею стану здоров`я обвинуваченого, вказав, що в судові засідання викликалася швидка медична допомога, враховувалась думка лікаря щодо можливості участі обвинуваченого в судових засіданнях. Докази того, що через стан свого здоров`я обвинувачений не може утримуватись у слідчому ізоляторі чи то приймати участь в судових засіданнях, відсутні.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Своїм правом на дачу пояснень в порядку ч.3 ст.81 КПК України, не скористалася.

Оскільки приписами ст.81 КПК України не передбачено обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішення питання про відвід, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, які не з`явились та були належним чином повідомлені.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву про відвід, перевіривши матеріали справи, в якій подано заяву про відвід, приходить до наступного висновку.

Зокрема, ч. 1 ст. 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_3 у своїй заяві вказуючи обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 , посилається на ст. 75 КПК України. А саме вказує, що суддя упереджений, здійснює правосуддя на бік сторони обвинувачення, що полягає у відхиленні його законних клопотань, заяв, не надає можливості висловити свою думку та зауваження по справі.

При цьому суд враховує, що у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України», судом було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання обвинуваченого та його захисника, викликають сумніви в неупередженості судді, вказують на те, що поданою заявою про відвід судді, фактично висловлюється певна незгода з її процесуальними рішеннями в процесі розгляду справи, а саме відмова у задоволенні клопотань заявлених стороною захисту.

Незгода обвинуваченого з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обгрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження прийнятого суддею рішення.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Судовим розглядом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 і унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80,81 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України -відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6