Справа № 467/361/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000031 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.03.2024 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що 17.03.2024 року біля 20 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з с. Мар`янівка в напрямку с. Агрономія Первомайського району Миколаївської області, не доїжджаючи близько 1 кілометра до с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , котрий рухався в напрямку руху транспортного засобу. В результаті ДТП ОСОБА_6 доставлено до ІОжноукраїнської МБЛ.

17.03.2024 року у період з 20:30 години до 22:57 години проведено огляд місця ДТП за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, автодорога між с. Мар`янівка та с. Новоселівка, в ході якого зафіксовано обстановку на місці події після ДТП, розташування транспортного засобу відносно нерухомих об`єктів довкола місця події, визначено розмір меж проїзної частини та відстань прилеглих до неї об`єктів та з мстою об`єктивного встановлення всіх обставинза яких відбулася ДТП, вилучено транспортний засіб, за участі якого відбулось ДТП: загальний легковий седан-В, марки «ВАЗ», моделі «210994-20», червоного кольору, номер шасі « НОМЕР_2 », з подальшим поміщенням його на територію спецмайданчика ВП № 1 Первомайського РВП, що розташований за адресою: Миколаївська область. Первомайський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке видане 04.01.2012 року, загальний легковий седан-В, марки «ВАЗ», моделі «210994-20» червоного кольору, номер шасі « НОМЕР_2 », належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено прокурором, враховуючи, що даний транспортний засіб має значення речового доказу, так як залишив на собі сліди, які утворилися в результаті даної пригоди, для з`ясування всіх обставин ДТП, забезпечення відшкодування у майбутньому можливого цивільного позову та проведення ряду слідчих дій з даним ТЗ, зокрема судових експертиз, слідчого експерименту, необхідно накласти на нього арешт.

В свою чергу не заборона використання та розпорядження транспортним засобом - загальний легковий седан-В, марки «ВАЗ», моделі «210994-20», червоного кольору, номер шасі « НОМЕР_2 », може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід.

Вказане, в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити та накласти арешт на автомобіль запальний легковий седан-В, марки «ВАЗ», моделі «210994-20», червоного кольору, номер шасі « НОМЕР_2 », який до моменту вилучення в ході проведення огляду місця ДТП 17.03.2024 року перебував у користуванні ОСОБА_4 , з метою його збереження як речового доказу, заборонивши відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном, оскільки таке майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Від власника майна ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлено.

За таких обставин ОСОБА_4 , на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 18.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У відповідності до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.03.2024 року, з місця пригоди вилучено автомобіль ВАЗ 210997-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , червоного кольору, НОМЕР_2 , який в подальшому поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 18.03.2024 року загальний легковий седан-В, марки «ВАЗ», моделі «210994-20» червоного кольору, номер шасі « НОМЕР_2 », визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 та визначено його місцем зберігання спеціальний майданчик ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, тип загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , червоного кольору на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя враховує неможливість без застосування арешту зберегти визначене у клопотанні майно/речі, яке може бути використане під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження.

Зокрема, слідчий суддя виходить із положень ст. 100 КПК України, а також потреби органу досудового розслідування в проведенні ряду експертиз та інших слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

За такого, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна і наслідки застосування такого заходу для інших осіб та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у спосіб, що запропонований суб`єктом звернення.

Слідчим суддею було встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано у відповідності до положень ст. 170 КПК України, у тому числі з визначеною законом метою, оскільки тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним для речових доказів.

Так, вилучений 17.03.2024 року транспортний засіб, поза розумним сумнівом, в подальшому може бути доказами кримінального правопорушення, тобто, тією чи іншою мірою вказувати, у тому числі, на спосіб вчинення правопорушення.

Слід констатувати, що існує дійсна сукупність підстав і розумних підозр вважати, що вилучене у даному випадку майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, клопотання внесене на розгляд слідчого судді із дотриманням, строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України і відповідає вимогам частини першої, другої цією ж статті, оскільки містить у собі підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати.

Водночас, до клопотання додані належним чином засвідчені копії документів та інших матеріалів, якими суб`єкт звернення обґрунтовує свої доводи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відповідає положенням ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно, слідчим суддею установлено, що клопотання не суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження і такий тип заходу у даному конкретному випадку може бути застосований, оскільки доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні і одночасно може бути виконане завдання, для виконання якого вона звернулась із клопотанням.

При цьому, потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, оскільки існує висока ймовірність його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Таким чином, сукупність досліджених доказів переконують, що обставини кримінального провадження на час розгляду цього питання, вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

До того ж, однозначно може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор, звернувся із клопотанням, зокрема, арештовані речові докази мають змогу бути використаними при здійсненні експертних досліджень і використання для доведення фактів і обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Без застосування арешту у даному випадку, неможливо отримати об`єкти, про які йдеться у клопотанні, із дотриманням такої процедури, за якої вони зможуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки застосування такого заходу для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження прав володільця завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню і вважає за необхідне накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000031 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, тип загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , червоного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 , та до моменту вилучення перебував у користуванні ОСОБА_4 .

Заборонити ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись транспортним засобом марки ВАЗ, моделі 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, тип загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , червоного кольору, у тому числі вносити будь-які зміни у його технічний стан та зовнішній вигляд.

Визначити місце зберігання транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, тип загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , червоного кольору, на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали її копія надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1