С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/2950/24
В справі 760/5717/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

15 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 27.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, з якого вбачається, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовому розслідуванні кримінального провадження відомості про яке внесено 27.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурор просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0000038 від 27.02.2024.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, здійснювати звернення стягнення на майно, тощо) щодо об`єктів нерухомого майна вказаного вище.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи за попередньою змовою із посадовими особами ТОВ "Фінансова компанія "Централ фінанс" () шляхом обману та використання підробленої документації в умовах воєнного стану заволоділи нерухомим майном ОСОБА_4 , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , завдавши значної шкоди потерпілому.

Допитаний в ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_4 показав, що 16.10.2018 його сином ОСОБА_5 укладено кредитний договір .№ 7-26/2018-MK-USD з ПАТ «Мегабанк» на суму 33 тис. доларів США, в якому він та його колишня дружина ОСОБА_6 виступали гарантами та надали свої квартир в іпотеку, уклавши відповідні договори. Надалі у 2023, у зв`язку з ліквідацією банку, кредитний та іпотечні договори викупило ТОВ "Фінансова компанія "Централ фінанс" (). Так, до 24.02.2022 заборгованості за кредитним договором не існували та тіло кредиту становило 5133 долари США. Після зміни кредитора кошти сплачувались на рахунок ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». Надалі, вказане товариство почало прислати листи з приводу погашення не існуючих штрафних санкцій та здійснило незаконну перереєстрацію за собою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з банківськими квитанціями кошти потерпілим сплачувались на рахунок НОМЕР_1 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» () відкритому у АТ «УКРСИББАНК».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.09.2023 приватним нотаріусом ОСОБА_7 здійснено перереєстрацію права власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» ().

Відповідно до пункту 5-2 Розділу VI ЗУ «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (попередня кваліфікація).

Враховуючи вищевикладене, постановою слідчого від 07.03.2024 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні вищезазначені, адже вказане нерухоме майно являється безпосередньо об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що у слідства існує сукупність підстав вважати що вказане майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, суд погоджується з заявленою прокурором необхідністю накладення арешту на вказану квартиру, з метою забезпечення її збереження.

В той же час, формулювання прохальної частини клопотання про накладення відповідної заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом щодо об`єктів нерухомого майна вказаного вище, задоволенню не підлягає, оскільки така впровадження такої заборони виходить за межі компетенції слідчого судді під час розгляду клопотання про накладання арешту.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0000038 від 27.02.2024.

В іншій частині клопотання відмовити.

2.Ухвала про арешт майна виконується негайно.

3.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: