ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10763/23

Провадження № 11-сс/4820/190/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід у провадженні за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Хмельницького апеляційного суду перебувають матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

13 травня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: суддя-доповідач - ОСОБА_1 , судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаної апеляційної скарги судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про самовідвід у зв`язку з тим, що у своїй заяві до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 заявляє про вчинення кримінальних правопорушень та просить внести відомості до ЄРДР щодо низки осіб, серед яких ОСОБА_6 , який обіймає посаду керівника апарату Хмельницького апеляційного суду.

Вказані обставини, на думку суддів, можуть викликати сумніви щодо їх безсторонності та неупередженості під час апеляційного розгляду.

Обговоривши доводи поданих суддями заяв про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про необхідність їх задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В частинах 1 та 2 статті 80 КПК України зазначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії , Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість. Іншими словами - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях по справам «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подані заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід у цьому провадженні є законними й обґрунтованими, оскільки заявник ОСОБА_5 у своїй заяві до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, порушує питання про притягнення до кримінальної відповідальності керівника апарату Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_6 , який є колегою суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та з яким вони перебувають у службових відносинах.

За наведених обставин у стороннього спостерігача могли б виникнути обґрунтовані сумніви в неупередженості цих суддів. Отже, з метою недопущення виникнення сумнів щодо неупередженості цієї колегії суддів, заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3