Справа № 438/648/24
Провадження № 1-кп/438/63/2024
В И Р О К

іменем України

02 квітня 2024 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000022 від 14.03.2024 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав Львівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, інваліда 3-ї групи, пенсіонерки, раніше несудимої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешкаючої в АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2024 року, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в приймальній кімнаті в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вступила у словесну суперечку із своєю знайомою ОСОБА_3 , в ході якої вирішила умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_2 кулаком своєї правої руки нанесла ОСОБА_3 , три удари в ділянку обличчя з лівої сторони, та після чого лівою рукою схопила потерпілу за праву руку та почала стискати пальці руки в кулак. В подальшому ОСОБА_2 своїми ногами нанесла ОСОБА_3 п`ять ударів по ногах з правої та лівої сторони, в результаті чого заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та синця навколо неї в ділянці лівої очниці, забійної рани в ділянці лівої брови, та синців в ділянках обох стегон та правої китиці, які по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою, наявні. Діяння, у вчиненні якого вона обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікується судом як умисне легке тілесно ушкодження. ОСОБА_2 винувата у вчиненні зазначеного кримінального проступку та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_2 раніше несудима та ніколи не вчиняла кримінальних правопорушень, характеризується задовільно, неодружена, не перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Також встановлено, що обвинувачена є інвалідом 3-ї групи з дитинства, перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 352 від 27.03.2024 р. на час проведення експертизи та на час вчинення інкримінованих дій ОСОБА_2 тяжким психічним розладом не страждала, виявляла та виявляє розлад особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, зумовленого епілепсією із помірним психоорганічним синдромом, який мав значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь та здатність регулювати свою поведінку. Тому в період інкримінованих їй дій вона не могла повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді громадських робіт у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченої, інші види покарань до неї застосувати або недоречно, або неможливо. Наявність у обвинуваченої 3-ї групи інвалідності, згідно ч. 3 ст. 56 КК України, не перешкоджає застосування щодо неї вказаного покарання. Та, як зазначалося вище, застосуванню примусових заходів медичного характеру вона не потребує.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає, процесуальні витрати відсутні, цивільні позови не заявлялися, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Борислав Львівської області, громадянку України, визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5