Справа № 158/3127/23
Провадження № 1-кп/0158/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000101 від 26.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

23.11.2023 року від обвинуваченої ОСОБА_4 до суду подано клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, оскільки такий не відповідає вимогам КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що вона з 1998 року перебуває на спеціальному обліку в психіатричній лікарні. Вказує, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження не здобуто будь-яких доказів вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення, не проведено усіх необхідних слідчий дій, не взято до уваги її психічне захворювання для висунення обгрунтованого обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України. Зазначає, що органом досудового розслідування було порушено її право на захист, оскільки їй було призначено захисника лише при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Стверджує, що обвинувальний акт є неконкретизованим та не містить процесуальних документів, що підтверджують її особисті свідчення щодо виправдання, не визнання чи заперечення збройної агресії російської федерації проти України, що свідчить про недоведеність її вини, висновки зазначені у ньому є надуманими.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримала клопотання її підзахисної, просила його задовольнити, оскільки обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала вищевказане клопотання, посилаючись на те, що обвинувальний акт не скріплений гербовою печаткою, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання заперечив, просив в його задоволенні відмовити, стверджуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам норми ст. 291 КПК. Зазначив, що КПК України не містить норми, яка передбачала скріплення обвинувального акту гербовою печаткою.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченої її захисника, прокурора, дослідивши зміст клопотання, обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме, наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, а також тих процесуальних документів, які в обов`язковому порядку мають бути долучені до нього, наведено у ст. 291 КПК.

Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (частини 2-4 ст. 291 КПК).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження:

- обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підписано слідчим і затверджено прокурором;

- до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом та дотичні до цього кримінального провадження додатки;

- обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК, релевантні до цього кримінального провадження.

Положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК визначено, що обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.

З аналізованого обвинувального акта вбачається, що вимоги, передбачені вказаною нормою дотримані. Так, обвинувальний акт містить, зокрема й, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.

Водночас, суд звертає увагу, що обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Також суд враховує, що за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

До цього ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому обсязі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

Суд наголошує, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати ті обставини, які були чи не були, відповідно, нею встановлені. Суд виходить з того, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Крім того, судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується виключно питання щодо можливості або неможливості призначення судового розгляду на підставі цього акта. Кримінальний процесуальний кодекс України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором формулювання обвинувачення, зобов`язувати його змінювати це формулювання, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до дискреційних повноважень прокурора.

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК, та підставу для повернення обвинувального акта прокурору, яка зазначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_4 обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 314-316, 372 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000101 від 26.07.2023 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Повний текст ухвали проголошений о 14 год. 10 хв. 04.06.2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1