Справа № 308/4663/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000042 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 березня 2024 року за підозрою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білогірськ, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 Кримінального кодексу України, -

встановив:

12 березня 2024 року слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітан юстиції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська РФ захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці РФ, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво Російської Федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань - "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі - "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа РФ, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 01.06.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган - "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників. Зокрема, у липні 2022 року, але не раніше 01 липня 2023 року, прийнято на службу громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обійняв посаду молодшого інспектора відділу охорони "УСИН по Херсонской области" із присвоєнням спеціального звання - підполковник внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_7 входило здійснення контролю за дотриманням режиму утримання ув`язнених на території установи.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями РФ, у липні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику РФ на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняв посаду молодшого інспектора відділу охорони незаконного "УСИН по Херсонской области", створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у липні 2022 року, але не раніше 01 липня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_7 , здійснюючи колабораційну діяльність, у вересні 2022 року виїхав із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного "УСИН по Херсонской области", де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом про виявлений злочин від 13.06.2023 з додатними матеріалами;

-протоколом огляду російського інтернет-ресурсу юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

-відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-відповіддю на доручення з Херсонського управління ДВБ НП України;

-штатним розписом працівників незаконного "УСИН по Херсонской области".

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 25.01.2024, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_7 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Херсонської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру ОСОБА_7 26.01.2024 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 27.01.2024 в газеті "Урядовий кур`єр", аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 30.01.2024, 31.01.2024 та 01.02.2024 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, у даному кримінальному провадженні, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого громадянин України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Оскільки встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази свідчать про обґрунтованість повідомлення ОСОБА_7 про підозру в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на оголошення підозрюваного у розшук, слідчий за погодженням з прокурором на підставі ч.6 ст.193 КПК України звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про здійснення спеціального досудового провадження підтримав та просив задовольнити таке.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань - "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі - "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа РФ, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 01.06.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган - "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників. Зокрема, у липні 2022 року, але не раніше 01 липня 2023 року, прийнято на службу громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обійняв посаду молодшого інспектора відділу охорони "УСИН по Херсонской области" із присвоєнням спеціального звання - підполковник внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_7 входило здійснення контролю за дотриманням режиму утримання ув`язнених на території установи.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями РФ, у липні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику РФ на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняв посаду молодшого інспектора відділу охорони незаконного "УСИН по Херсонской области", створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у липні 2022 року, але не раніше 01 липня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_7 , здійснюючи колабораційну діяльність, у вересні 2022 року виїхав із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного "УСИН по Херсонской области", де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

слідчим за погодженням з прокурором 25.01.2024, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_7 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Херсонської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру ОСОБА_7 26.01.2024 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 27.01.2024 в газеті "Урядовий кур`єр", аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 30.01.2024, 31.01.2024 та 01.02.2024 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, у даному кримінальному провадженні, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого громадянин України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина України ОСОБА_7 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

-рапортом про виявлений злочин від 13.06.2023 з додатними матеріалами;

-протоколом огляду російського інтернет-ресурсу юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

-відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ;

-відповіддю на доручення з Херсонського управління ДВБ НП України;

-штатним розписом працівників незаконного "УСИН по Херсонской области".

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), № 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

11 березня 2024 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Херсонської області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

Постановою слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 від 11 березня 2024 року оголошено ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також знаходять своє підтвердження в матеріалах доданих до клопотання.

ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 для запобігання вищезазначених ризиків.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення та факт перебування ОСОБА_7 за межами України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території рф, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч.4 ст.197 КПК України).

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити повністю, застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 193, 194, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст.111-1 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 15 березня 2024 року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1