Справа № 521/2214/15-к
Номер провадження:1-кс/521/558/24

У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

22 лютого 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 в межах кримінального провадження № 0000032 року від 23.11.2012 року провів розгляд заяв обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені розгляду заяви.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Судом проводився розгляд 6 (шести) заяв обвинуваченої ОСОБА_3 щодо відводу головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000032 року від 23.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Вказані заяви ухвалою суду від 20.02.2024 року об`єднані в одне провадження і їм присвоєний єдиний реєстраційний номер.

Заява розглядалась за ініціативою обвинуваченої ОСОБА_3 .

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

19.02.2024 року та 20.02.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшли 6 (шість) заяв обвинуваченої ОСОБА_3 щодо відводу судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000032 року від 23.11.2012 року.

Підставами подання заяв про відвід є те, що суддя ОСОБА_4 06.03.2023 року та 15.03.2023 року постановив ухвалу про накладення грошового стягнення, 01.05.2023 року, 03.05.2023 року та 04.05.2023 року були подані заяви про роз`яснення судового рішення, проте відповідні ухвали суду з розгляду цих заяв, копії ухвал, нею не були отримані у встановлений законом строк. Окрім того, 06.02.2023 року постановив ухвалу про «доставку» у судове засідання, що на її думку не передбачено нормами чинного законодавства. Відповідні ухвали суду, на думку заявниці грубо порушують її права та норми чинного законодавства.

Відповідно заявниця просить задовольнити заяви про відвід та відвести від розгляду провадження суддю ОСОБА_4 .

3.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

Вивчивши заяви та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заяви обвинуваченої підлягають залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні встановлені в ст. 75 КПК. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки п. 4 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Учасник судового провадження має право за наявності таких обставин заявити головуючому судді відвід. Однак такий відвід повинен бути вмотивованим /ч. 5 ст. 80 КПК/.

Суд вважає, що жодних розумних мотивів для відводу, заяви не містить. Так, в заявах відсутні факти і обставини, які на думку суду, надають право заявниці на відвід судді, не містять заяви і розумного обґрунтування з відповідними доводами, доказами та мотивами своєї правової позиції. За змістом заяви містять лише незгоду з судовими рішеннями постановленими ухвалами про накладення грошового стягнення, не надання судового рішення у строк.

Не погодження обвинуваченої з рішеннями судді ОСОБА_4 , юридично може бути оцінено лише апеляційною інстанцією у порядку передбаченому процесуальним законом. Окрім того, незгода з такими рішеннями суду, не може бути підставою для відводу, оскільки таке рішення є правом суду, наприклад в частині накладення грошового стягнення є заходом забезпечення кримінального провадження. Будь-якої упередженості в діях судді ОСОБА_4 судом також не встановлено. Доказів упередженого ставлення судді, стороною не надано.

Аналіз кримінального провадження та руху наявних в ньому документів, свідчить, що обвинуваченою загалом на протязі з 23.03.2017 року по 22.02.2024 року подано 400 заяв про відвід, в тому числі судді ОСОБА_4 . Суд не дає оцінку вказаним заявам безпосередньо. Разом з тим, така поведінка обвинуваченої свідчить про зловживання своїми правами та затягуванням розгляду кримінального провадження по суті. Така поведінка не свідчить про добросовісні наміри сторони з метою з`ясувати підстави та обставини притягнення до кримінальної відповідальності, бажання сприяти правосуддю в об`єктивному розгляді провадження та намагатися за допомогою законних засобів належним чином реалізовувати, з урахуванням диспозитивності процесу свої права. Фактично сторона за допомогою наданих їй законом прав порушує межі здійснення таких суб`єктивних прав. Реалізація у такий спосіб своїх прав суперечить не тільки соціальному призначенню кримінального судочинства, але порушує загальні норми, зокрема принципи кримінального процесу.

Суд повинен захищати будь-яку особу, якщо існують щонайменше дії або бездіяльність, доступні для спостереження і вивчення, які порушують права такої особи. Натомість у даному випадку, можливо прийти до висновку, що сторона захисту штучно створює ілюзію порушення своїх прав, при відсутності будь-яких реальних фактів і обставин, які б могли підтвердити навіть думку про таке порушення.

Постановляючи ухвалу, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини і вважає, що заяви подані ОСОБА_3 очевидно не містять відомостей про суб`єктивний та об`єктивний критерії, за якими суд визначає наявність або відсутність безсторонності суду1.

Враховуючи викладені встановлені обставини, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 звертаючись повторно з відводом судді ОСОБА_4 зловживає своїм правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, в зв`язку з чим залишає таку заяву обвинуваченої без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 81 КПК,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

Заяви обвинуваченої ОСОБА_3 (6 заяв) щодо відводу головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000032 від 23.11.2012 року залишити без розгляду.

Повідомити заявницю про прийняте рішення.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

1 Рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року.