28.02.2024 Справа № 756/9717/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9717/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001184 від 16.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.

19.02.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 на 60 днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 362 600 грн. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання нею процесуальних обов`язків та належної поведінки.

Захисник ОСОБА_5 , посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, на думку захисника, ризики неналежної процесуальної перевірки, заявлені прокурором, є необґрунтованими та не доведені відповідними доказами, його підзахисна раніше несудима, має постійне місце проживання, матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування в умовах стаціонару, не має наміру переховуватись від суду, а мінімізувати вказаний ризик зможе покладення судом обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а тому просив суд змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_5 та також просив змінити обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_3 також заперечила проти задоволення клопотання прокурора, запевнила суд, що не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому просила змінити обраний стосовно неї запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Востаннє, 09.01.2024 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08.03.2024 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд зобов`язаний не лише встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а і відповідно до положень ст. 178 КПК України оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; майновий стан обвинуваченого.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який відноситься до особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, що призводить до неконтрольованого обігу психоактивних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення та має згубний вплив на соціальне благополуччя суспільства, покарання, яке їй загрожує в разі визнання її винуватою, особу обвинуваченої (котра хоч і за твердженням сторони захисту позитивно характеризується за місцем проживання, однак на момент затримання офіційно не була працевлаштована, і стороною захисту не підтверджено відповідними доказами джерел її доходу), приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачена, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними та достатніми доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останньої не допускає її тримання в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятора», а також того, що ОСОБА_3 має хронічні захворювання, які відповідно до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572, можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, стороною захисту не надано.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність подальшого тримання обвинуваченої під вартою.

Так само суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказів у кримінальному провадженні як підставу для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а відтак вказані питання не можуть бути предметом оцінки суду під час розгляду клопотання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. 331 цього Кодексу.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій розмір застави, а також покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведених у клопотанні мотивів.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183, 331 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу суд бере до уваги, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.01.2024 стосовно ОСОБА_3 було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі п`ятисот тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 604 840 грн. Однак, враховуючи що основними засадами кримінального провадження відповідно до положень статей 22 та 26 КПК України є змагальність та диспозитивність сторін кримінального провадження, з огляду на волевиявлення прокурора щодо можливості зменшення розміру застави до 1 362 600, про що останній зазначає у своєму клопотанні, суд, враховуючи обставини інкримінованого злочину, його корисливий мотив, об`єм вилучених психоактивних речовин, зберігання яких з метою їх подальшого збуту інкримінується ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні відповідно до пред`явленого обвинувачення, матеріальне становище ОСОБА_3 (наявність у власності останньої майна, що належить їй праві приватної власності), дані про особу обвинуваченої, позицію прокурора, суд приходить до висновку про необхідність зменшити раніше визначений розмір альтернативного заходу у вигляді застави, та вважає, що застава у розмірі 530 (п`ятсот тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків, належну процесуальну поведінку обвинуваченої та надасть можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 27.04.2024 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі чотирьохсот сорока восьми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 356 544 гривень, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку, визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а саме на строк не більше двох місяців з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення розміру застави, визначеного даною ухвалою, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 вважається такою щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1