Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/209/24
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001532 від 09.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , 1981 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на шістдесят днів. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, і застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити судовий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважали можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтовано та підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2023 у відношенні обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.01.2024. Ухвалою суду від 28.02.2024 дія запобіжного заходу була продовжена до 27.04.2024. Зазначений строк спливає.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав та інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на час затримання офіційно не працював, за місцем реєстрації не проживав, сім`ї та утриманців не має, у своїй сукупності свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і можливість зміни ним місця проживання з метою ухилення від суду.

Матеріали судового провадження свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризику того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інший злочин. Обґрунтованість цього ризику також полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років може викликати загрозу його втечі, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, усі свідки у судовому засіданні не допитані, тому ризик можливого незаконного впливу на них з боку обвинуваченого продовжує зберігатися.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати і продовжують зберігатися, а саме: існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити судовий розгляд кримінального провадження в розумні строки.

З урахуваннямнеможливості запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для скасування чи зміни обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який.

Суд зазначає, що лише такий запобіжний захід, як тримання обвинуваченого під вартою, спроможний забезпечити його належну процесуальну поведінку та можливість здійснення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. При цьому суд виходить, серед іншого, і з того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якого свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який вчинений із застосуванням насильства, то підстав для визначення обвинуваченому застави, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 314 317, 342 - 345 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , 1981 року народження, на два місяці, а саме: до 22 червня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1