Справа № 1-кп/593/5/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"24" травня 2024 р.

у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілого - ОСОБА_4

Захисника (адвоката) - ОСОБА_5

Обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000302 від 11 листопада 2017 року про обвинувачення: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого, депутатом не обирався, - за ч.1. ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 16 листопада 2017 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого штовхнув останнього. Коли ОСОБА_4 падав на землю та у його руці засвітився екран мобільного телефону марки «Gsmart» модель «Classic Lite», у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на умисне відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 16.11.2017 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_4 , який в цей час лежав на землі, розуміючи що його дії носять відкритий характер, адже вчиняються в присутності ОСОБА_4 , умисно, відкрито викрав, вирвавши з руки останнього мобільний телефон марки «Gsmart» модель «Classic Lite», чорного кольору, IMEL20518, ІМЕІ2: НОМЕР_1 , вартістю 760,00 гривень. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину втік, маючи реальну можливість розпоряджатися чужим майном, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на суму 760,00 гривень.

Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Окрім цього, 18 листопада 2017 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні гаражу господарства ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_4 , куди заходив набирати воду для подальшого її використання в сауні, яка знаходиться за вказаною вище адресою, побачив бензопилу марки «STIHL» модель «MS 180», оранжевого кольору. У цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на умисне, таємне викрадення вказаної бензопили, яка належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 18 листопада 2017 року близько 06 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в господарстві по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу, зайшов через відчинені двері у приміщення гаражу, звідки умисно таємно викрав бензопилу марки «STIHL» модель «MS 180», оранжевого кольору, вартістю 2126,67 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 2126,67 гривень.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

23 травня 2024 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 186 та ч.2 ст.185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_6 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорив та визнав всі без винятку обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому засіданні суду підтвердив свою письмову згоду надану прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, згоден на вид й розмір покарання, яке визначено в умовах угоди, претензії будь-якого змісту до обвинуваченого відсутні.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче засідання суду не з`явилася, подала письмову заяву, у якій підтвердила свою письмову згоду надану прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, претензій будь-якого змісту до обвинуваченого не заявлено, також прохала про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із перебуванням за межами України у зв`язку із військовою агресією росії.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, які, згідно положень ст. 12 КК України (у чинній редакції), є нетяжкими злочинами.

Суд, у порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 23 травня 2024 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_6 , за обставин, вказаних в обвинувальному акті, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 186 та ч.2 ст. 185 КК України і така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

За таким кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 травня 2024 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкціям ч.1 ст. 186 та ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував заподіяні збитки. Судом враховується тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами. Судом також приймається до уваги, що за місцем проживання обвинуваченого, відомості, які б його негативно характеризували відсутні; раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався і не є судимим.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин у судовому засіданні не встановлено.

Зважаючи на такі обставини, виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (ближче до нижньої межі санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку мінімальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Щодо вжитого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд зазначає таке.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1-4 ч.5 ст. 194 КК України, терміном на 2 місяці.

На даний час строк дії такого запобіжного заходу не закінчився, прокурор клопотав про продовження його дії до набрання вироком законної сили, захисник та обвинувачений щодо задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Також у справі слід вирішити питання про процесуальні витрати на проведення судових експертиз.

Про інші, вжиті заходи кримінального забезпечення суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , укладену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст. 185 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 травня 2024 року покарання:

-за ч.1 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки.

Із застосуванням ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1, п.3 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання із покладеними обов`язками, - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення:

-судової товарознавчої експертизи №6-842/17 від 07 грудня 2017 року у розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп.;

-судової товарознавчої експертизи №6-843/17 від 18 грудня 2017 року у розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1