Справа № 203/2995/24
Провадження № 1-кс/0203/1892/2024
УХВАЛА

12 червня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 21 червня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 111 КК України, у вигляді арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2024 року до слідчого судді надійшло клопотання, складене старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві, погоджене прокурором, про арешт майна підозрюваної за ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 12 червня 2024 року вказане клопотання передане слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України належних підозрюваній ОСОБА_5 земельної ділянки та 1/2 частки квартири з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном, з метою забезпечення майбутньої конфіскації такого майна як виду покарання, і наразі, з огляду на тимчасову окупацію військами РФ населеного пункту проживання підозрюваної, існують ризики розпорядження цим майном, з метою ухилення від його конфіскації у разі визнання ОСОБА_5 за вироком суду винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, одна прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 12 червня 2024 року через канцелярію подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності слідчого або прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на те, що майно про арешт якого клопоче слідчий не є тимчасово вилученим, а підставою заходів забезпечення слідчим визначена можлива майбутня конфіскація майна підозрюваної як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду цього клопотання без повідомлення підозрюваної та її захисників.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу в ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що 06 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено відповідно до ст.ст. 277-278 КПК України про підозру за фактом державної зради, тобто у діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, а саме в тому, що громадянка України ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді провідного спеціаліста Міловського відділу УДМС України в Луганській області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, що розпочалася 24 лютого 2024 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, підтримуючи рішення та дії держави-агресора, у період часу з 12 березня 2022 року, але не пізніше 02 липня 2022 року, перебуваючи на території Міловської селищної територіальної громади Луганської області, вступила в злочинну змову з окупаційними військами рф та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію про зайняття посади у незаконному правоохоронному органі влади так званому «меловской ровд мвд лнр», в порушення вимог Конституції України та Законів України, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, добровільно погодилась на вказану пропозицію на виконання функцій працівника правоохоронного органу у незаконно створеному на тимчасово окупованій території України правоохоронному органі влади так званому «меловской ровд мвд лнр». В подальшому, після призначення на посаду в незаконно створеному правоохоронному органі приступила до виконання покладених на неї обов`язків та прийняла присягу у так званому «меловском ровд мвд лнр». Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 364562596 від 05 лютого 2024 року підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:020:0066 загальною площею 0,0758 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

- 1/2 частка квартири загальною площею 52,9 кв.м., житлова площа 28 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної і санкція статті злочину у якому вона підозрюється передбачає покарання у вигляді конфіскації усього майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту належного на праві власності підозрюваній майна за для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання за ч. 2 ст. 111 КК України, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 21 червня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 111 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на наступне майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваної за ч. 2 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні № 0000272 від 21 червня 2022 року з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:0066 загальною площею 0,0758 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

- 1/2 частку квартири загальною площею 52,9 кв.м., житлова площа 28 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1