Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6409/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

прокурора: ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 ч.5 ст.27, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2023 року було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 ч.5 ст.27, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Підставами прийняття такого рішення суд вказав в ухвалі те, що в обвинувальному акті чітко не викладено схему заволодіння коштами, детально не описано рух цих коштів та їх подальше спрямування із зазначенням моменту закінчення злочину. З обвинувального акту неможливо встановити з якого бюджету були витрачені кошти (місцевого, обласного), чиїм саме майном заволоділи обвинувачені.

Також, суд зазначив, що в обвинувальному акті неналежним чином викладено фактичні обставини злочинів, вчинених підозрюваними про час, форму вини, мотиви та мету таких діянь.

Неналежне оформлення реєстру матеріалів досудового слідства (відсутність реквізитів всіх процесуальних рішень, що були прийняті в ході досудового слідства (а не документів п.1 Реєстру).

Крім цього, в порушення вимог закону, ні слідчий, ні прокурор не вручили підозру ОСОБА_7 (п.14 р.1 Реєстру). Відповідно до даних про набуття ним статусу підозрюваного немає, не підтверджено факт виклику ОСОБА_7 до слідчого для вручення підозри (при відсутності даних про те, що місце його проживання не встановлено).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , який брав участь у підготовчому судовому засіданні подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Зазначає, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказує, що кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, в т.ч. у бік збільшення, повертали за наслідками підготовчого засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Наголошує на тому, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

На обґрунтування дати затвердження обвинувального акта прокурор зазначає наступне, що на першому аркуші паперу обвинувального акта зазначено датою затвердження 19.12.2020 року, однак це є очевидна технічна помилка. Так як на останній сторінці даного обвинувального акта зазначено місце та дата складання вказаного обвинувального акта, а це є АДРЕСА_1 та дата складання 19.12.2022 року, а також місце та дата затвердження вказаного обвинувального акта - АДРЕСА_2 та дата затвердження 19.12.2022 року.

Вказує, що ОСОБА_7 , в порядку передбаченому КПК України була вручена підозра.

На його переконання, оцінка додатків до обвинувального акту не входить в обсяг питань, які перевіряються судом при вирішенні відповідності обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинувачених та їх захисників на апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд з підготовчого засідання має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, в такому виді, як це вважає за правильне та достатнє сторона обвинувачення.

Також, в ньому зазначені анкетні дані обвинувачених, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання його копії.

Надані в обвинувальному акті обвинуваченим відомості достатні для повного розуміння обвинуваченими суті висунутого проти них обвинувачення.

При цьому, на переконання апеляційного суду аналіз та оцінка обвинувачення під час проведення підготовчого судового засідання, без дослідження доказів є передчасною та незаконною.

Частина 2 ст. 291 КПК України передбачає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення зазначається в обвинувальному акті так як прокурор вважає їх встановленими, що і має місце у даному випадку, а тому підстав вважати, що дотримуючись вимог процесуального закону, прокурором було порушено при викладенні у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, формулюванні обвинувачення було порушено презумпцію невинуватості особи не має.

Під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

За змістом ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Звернення з обвинувальним актом до суду здійснює прокурор, який викладає у ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.

Суд, при цьому повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, а не приймати рішення, що не передбачене процесуальним законом про повернення обвинувального акту прокурору для надання йому можливості для більш повного, детальнішого викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, уточнення кваліфікації, яка на думку суду, що не досліджував ще доказів є спірною, тощо.

На думку апеляційного суду, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту і те, що за твердженням суду реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх необхідних реквізитів процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування та реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, оскільки оцінка додатків до обвинувального акту не входить в обсяг питань, які перевіряються судом при вирішенні відповідності обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Порядок розгляду скарги на повідомлення про підозру, вирішується слідчим суддею на досудовому розслідуванні за правилами визначеними, в Главі 26 КПК України, не входить до переліку тих питань, які перевіряються на підготовчому судовому засіданні, відповідно до ч.2,3 ст. 303, ч.3 ст. 314 КПК України, а тому висновок суду про те, що підозру ОСОБА_15 не було вручено, виходячи лише з відомостей в реєстрі матеріалів досудового розслідування без надання оцінки відповідним процесуальним документам та рішенням, які суд не досліджував є передчасним і також не дає підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, що обвинувальний акт затверджено 19.12.2022 року, це підтверджується відповідними відмітками про дату його складання та затвердження посвідченими підписами слідчого та прокурора, а дата, яка зазначена на першій сторінці обвинувального акта 19.12.2020 року є лише очевидною технічною опискою, яка не є тим недоліком, який дає підстави для повернення обвинувального акту прокурору та ставить під сумнів дату його затвердження.

За таких обставин, ухвала суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 110, 291, 314 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 ч.5 ст.27, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України- скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: