У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.04.2024. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн з покладенням на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник, не погоджуючись з рішенням слідчого судді, вважає ризики необґрунтованими та не підтвердженими.

Зазначила, що підозрюваний визнав факт відмови від виконання бойового розпорядження, власноруч написав при цьому рапорт з наведенням мотивів відмови. В рапорті зазначив, що не відмовляється у подальшому виконувати бойові розпорядження, але коли дійде його черга.

На думка апелянта, підозрюваний в силу свого військового положення не має впливу на свідків, оскільки допитані свідки є старшими військовослужбовцями за посадою.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, також спростовується змістом рапорту підозрюваного, його характеристикою, тривалістю служби, протягом якої він не допускав вчинення протиправних дій, є раніше не судимим.

Крім того, підозрюваний, завдяки службі, отримує достойні виплати, що дозволяє йому забезпечувати лікування єдиного малолітнього сина з інвалідністю.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 від 14.02.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України.

14.02.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 15.02.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, є обґрунтованою.

Враховано, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Тому слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, з якими проходить службу у одному підрозділі військової частини, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того слідчим суддею враховано, що відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя обрав запобіжний захід з визначенням розміру застави, з урахуванням того, що підозрюваний раніше не судимий, є військовослужбовцем, проходить службу у військовому званні солдат; брав участь у виконанні бойових завдань; має на утриманні малолітню дитину-інваліда.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про апеляційний розгляд, але заяву про участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто у вчинені тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Долучені до клопотання матеріали, та на які послався слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, та які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею щодо наявності цих ризиків.

При розгляді клопотання слідчим суддею в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Крім того, як правильно зазначив слідчий суддя, відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Є правильними і висновки слідчого судді щодо підстав для визначення розміру застави, з огляду на позитивні дані щодо особи підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є військовослужбовцем, проходить службу у військовому званні солдат, брав участь у виконанні бойових завдань, має на утриманні малолітню дитину-інваліда.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8