Справа № 203/2304/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000219, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, заявлене у рамках кримінального провадження №0000219, про арешт майна.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.208 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною 7 статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219 від 23.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що станом на 23.04.2024 року майор поліції ОСОБА_4 , обіймав посаду заступника начальника відділу кримінальної поліції Кам`янського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, тобто, згідно з п.2 примітки до ст.368 КК України являвся службовою особою, яка займала відповідальне становище.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області №470 о/с від 01.05.2024 року майора поліції ОСОБА_4 , переведено на посаду старшого о/у сектору кримінальної поліції ВП № 7 Кам`янського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Приблизно у середині квітня 2024 року в силу виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, йому стало відомо, про проведення мешканцем м.Кам`янського ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його довіреними особами діяльності, пов`язаної з скуповуванням, продажем валютних цінностей, яку ОСОБА_6 здійснював у м.Кам`янське. Тоді ж у ОСОБА_4 виник умисел на одержання щомісяця неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , у розмірі 600 доларів США за вчинення в інтересах останнього дій, з використанням наданої ОСОБА_7 влади шляхом вимагання, а саме не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.162 КУпАП. Таку вимогу ОСОБА_4 висунув ОСОБА_5 приблизно у середині квітня 2024 року під час зустрічі в районі будинку АДРЕСА_1 , при цьому погрожуючи останньому адміністративною відповідальністю та конфіскацією валютних цінностей у разі невиконання таких вимог.

04 травня 2024 року, близько 11-00 г. майор поліції ОСОБА_4 , являючись працівником правоохоронного органу, тобто службовою особою яка здійснює функції представника влади, використовуючи своє службове становище та реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи надані йому владу та службові повноваження всупереч інтересам служби, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в районі буд. АДРЕСА_1 шляхом вимагання одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_5 у сумі 600 доларів США (що по курсу НБ України станом на 04.05.2024 р. складає 23720 грн.) за не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, пов`язаної з скуповуванням, продажем валютних цінностей та можливістю проведення ним такої діяльності у подальшому.

Після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 був затриманий на місці працівниками правоохоронних органів.

Під час проведення в порядку ч.3 ст.208 КПК України особистого обшуку у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено, окрім іншого, дві банківські картки та мобільний телефон iPhone з сім-карткою мобільного оператора`Лайфселл», на які прокурор у поданому клопотанні просив накласти арешт з метою їх збереження як речових доказів.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та обгрунтовану підозру у його вчинені ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що вилучений мобільний телефон з сім-карткою може містити інформацію про спілкування пдозрюваного із свідком ОСОБА_5 , до якого висувалась пропозиція із надання неправомірної вигоди, що підлягає подальшій перевірці в рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, останні відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, визнані такими постановою прокурора від 04.05.2024 року.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначених вище мобільного телефону з сім-карткою, вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , з позбавленням парва володіння, розпорядження та користування останніми.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що згідно повідомленої підозри ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що полягало в одержані неправомірної вигоди в сумі 600 доларів США, які були вилучені після їх передачі ОСОБА_4 та його затриманні на місці вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на це, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що вилучені у ОСОБА_4 дві банківські картки можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. Будь-яких належних обгрунтувань в цій частині в клопотанні не наведено.

В зв`язку з цим, в задоволенні клопотанні в частині накладення арешту на вилучені у підозрюваного банківські картки слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000219 задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон iPhone, ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , речі, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 під час його затримання в порядку ст.208 КПК України 04 травня 2024 року, з позбавленням права володіння, розпорядження та користування вказаним майном.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1