Справа № 452/4606/23
Провадження № 1-кп/452/144/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000757 від 3 жовтня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не пребуває, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено на підставі Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та який продовжено на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року

№ 2500-IX, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який продовжено на підставі Указу Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який продовжено на підставі Указу Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженого Законом України від 7 лютого 2023 року

№ 2915-IX, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який продовжено на підставі Указу Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, який продовжено на підставі Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженого Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 14 вересня 2023 року близько о 18:00 год., перебуваючи на першому поверсі під`їзду будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки Specialized Hotrock чорно-білого кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5000,00 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, 14 вересня 2023 року викрав з під`їзду будинку велосипед чорно-білого кольору, на якому попрямував до автовокзалу, де був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого. Просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий

ОСОБА_6 , у судове засідання не прибув, цивільний позов не заявляв, клопотань про необхідність відкладення розгляду справи від нього не надходило.

При цьому потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, просив обвинуваченого суворо не карати (а.с. 40).

Враховуючи думку присутніх учасників судового провадження щодо можливості проведення судового розгляду без участі потерпілого, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд здійснив розгляд справи без участі потерпілого ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3

ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого

ОСОБА_4 прийшов до висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, те, що від злочину не настало великих шкідливих наслідків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 судом встановлено, що йому 38 років, на наркологічному, психіатричному обліках не перебуває (а.с. 59, 60), офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації характеризується як особа, скарг на поведінку якої не надходило (а.с.62).

Згідно наданих стороною обвинувачення доказів ОСОБА_4 був засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду від 21.02.2022 року за ч.1, 3 ст. 357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Згідно відмітки на копії вироку суду штраф ним сплачений (а.с.64-65). Таким чином, в силу ст. 89 КК України ОСОБА_7 є особою, що не має судимості, про що в обвинувальному акті зазначив і сам прокурор.

Доказів щодо інших судимостей ОСОБА_4 суду не надано (а.с.63).

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активнее сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також надана оцінка досудовій доповіді Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України від 08.03.2024 року, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільним покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти у повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (а.с.79-81).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі

ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, встановлені судом, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України, бо вказане покарання, за своїм видом і розміром суд вважає справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до приписів ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 75 КК України обов`язковою умовою прийняття судом рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є наявність обставин, які б переконливо свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання. Такі обставини мають давати підстави для висновку, що передбачені ст. 76 КК України та Законом України «Про пробацію» наглядові та соціально-виховні заходи будуть ефективними й достатніми для досягнення вищевказаної мети.

Враховуючи особу обвинуваченого (раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває) та його ставлення до вчиненого правопорушення (щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив обвинуваченого суворо не карати, а також враховуючи кару як другорядну мету покарання, суд не погоджується з думкою органу пробації, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України, при цьому покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд зауважує, що звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачає покладення на особу, звільнену від відбування такого покарання, певних обов`язків, виконання яких свідчить про виправлення засудженого. У протилежному випадку, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 78 КК України, направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Тобто звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання є його шансом на виправлення без поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Поміж тим, покладення на останнього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є тим засобом, що дозволить перевірити ОСОБА_4 на його здатність виправитись без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження судом не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Як встановлено судом, по даному кримінальному провадженню була призначена та проведена Львівським НДЕКЦ товарознавча експертиза №СЕ-19/114-23/20178-ТВ від 25.10.2023 року. Процесуальні витрати на проведення даної експертизи становлять

1912,00 грн. (а.с.50), і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2023 року був накладений арешт на велосипед марки Specialized Hotrock чорно-білого кольору, який поміщено на зберігання до камери речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Відповідно до частини 4 статті 175 КПК України, суд скасовує арешт вказаного майна.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином, велосипед марки Specialized Hotrock чорно-білого кольору, який перебуває на зберіганні в камері речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області повернути володільцю ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 100, 124, 175, 349, 366-368, 370, КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1912,00 грн.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - велосипед марки Specialized Hotrock чорно-білого кольору, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області повернути володільцю - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя -