Справа № 129/1431/24
Провадження по справі № 1-кп/129/420/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження №0000135 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухини Богодухівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді головного інженера CM ТОВ «Райфайзен Агро», раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

Встановив:

Згідно із наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по особовому складу № 32 о/с від 05.03.2022 рядового поліції ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Згідно із наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по особовому складу № 108 о/с від 04.07.2022 рядового поліції ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області).

Згідно із ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейський СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та ОСОБА_7 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються наступні обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

У відповідності до примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Таким чином, інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , поліцейський СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , відповідно примітки 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Так, 26.10.2023 о 8 год. 00 хв. інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейський СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , відповідно до графіку чергування сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 26.03.2024, заступили на чергування по патрулюванню м. Гайсин Вінницької області та Гайсинської територіальної громади Вінницької області з метою забезпечення публічної безпеки, a також порядку та контролю за дотриманням правил дорожнього руху в складі екіпажу «Гамак-52» на службовому автомобілі марки «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В період несення служби, 26.03.2023 о 19 год. 30 хв., співробітникам екіпажу «Гамак-52» на підставі приписів ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», за фактом порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в АДРЕСА_2 було зупинено автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «OUTLANDER» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

В подальшому, інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейський СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , при спілкуванні поліцейських з ОСОБА_5 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, a саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, а тому йому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Після цього, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди співробітникам СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за невчинення ними в інтересах ОСОБА_5 дії з використанням наданої їм влади, а саме за не складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції).

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_8 висловив інспектору СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейському СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , пропозицію надання конкретно не визначеного розміру неправомірної вигоди за не складання відносно нього адміністративних матеріалів та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейський СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , відмовившись від пропозиції неправомірної вигоди та неодноразово попереджували ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, на що останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій, продовжив реалізацію свого злочинного наміру.

В подальшому, під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 , останній перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишив в підстаканнику грошові кошти в сумі 25 000 гривень, за не складання відносно нього адміністративних матеріалів та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та таким чином надав поліцейському СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та інспектору СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , неправомірну вигоду.

Після цього, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 здійснив виклик на лінію оператора «102» та повідомив про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, з метою документування його протиправних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

19.04.2024 р. між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000135, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а також вирішити долю речових доказів, а саме на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а саме 50 купюр номіналом по 500 гривень кожна, на які ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.04.2024 накладено арешт та які передано на зберігання до банківської комірки відділення № НОМЕР_3 АБ «Укргазбанк».

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили укладену підозрюваним з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри викладеної в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5, ч. 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання; підтвердив повністю обставини викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечувати проти застосування спеціальної конфіскації в дохід (власність) держави грошових коштів в розмірі 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та захисника, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження №0000135, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно з п.1) ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень.

Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином; вину у скоєнні якого він визнав повністю та беззастережно; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, то угоду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Відповідно до п.1), п.2) ч.9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України, ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, а тому за встановлених обставин необхідно конфіскувати в дохід держави грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а саме 50 купюр номіналом по 500 гривень кожна, на які ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.04.2024 накладено арешт та які передано на зберігання до банківської комірки відділення № НОМЕР_3 АБ «Укргазбанк», та які використовувалися ОСОБА_5 для вчинення кримінального правопорушеня.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 475 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду від 19 квітня 2024 року, , укладену між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 369 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, - грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а саме 50 купюр номіналом по 500 гривень кожна, на які ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.04.2024 накладено арешт та які передано на зберігання до банківської комірки відділення № НОМЕР_3 АБ «Укргазбанк», - кофіскувати в дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: