Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7209/23
Провадження №: 1-кп/332/186/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000284 від 09.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді водій ІНФОРМАЦІЯ_2, старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 . раніше засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.1923 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, затриманого 15.11.2023

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 86 ОСОБА_5 призначено на посаду водія 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , звання сержант, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено та діє в теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України. Проте, сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

19.09.2023 сержант ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, не з`явився з лікарняного закладу до пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався в населеному пункті АДРЕСА_3 .

При цьому, поважних причин для не з`явлення після лікувального закладу до місця служби, сержант ОСОБА_5 не мав, в тому числі у хворобливому стані, який би перешкоджав проходженню ним військової служби, не перебував.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладеному у обвинувальному акті та при цьому пояснив, що в вересні 2022 до 19.09.2022 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, він знаходився на лікуванні. Після закінчення лікування , 19.09.2022 він не з`явився з лікарняного закладу до пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини , спочатку тому, що загубив документи, а потім він вирішив не повертатись до місця служби. Зараз жалкує за свій вчинок.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4, ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто не з*явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання в силу ст. ст. 65-67 КК України суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, є особливо тяжким злочином;

-дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, має постійне місце проживання, задовільно характеризується за місцем служби, згідно висновку ВЛК визнаний обмежено придатним до військової служби ;

-обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

-обставин , що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку , що виправлення обвинуваченого можливе з застосуванням позбавлення волі, але з застосуванням мінімального строку, передбаченого санкцією ст. 408 ч.4 КК України .

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше був засуджений 14.09.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, остаточне покарання належить визначити за правилами ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2023 до знов призначеного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, визначити остаточне покарання на підставі ст. 71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2023 до знов призначеного покарання. Остаточно визначити покарання у виді п*яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 15.11.2023.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк перебування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що знаходиться під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку .

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1