Справа № 308/7318/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/312/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на мобільний телефон кнопковий марки «Sіgma», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ: НОМЕР_2 , страховий поліс №АТ/3704648 на автомобіль ЗАЗ 110206 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ 110206 1КС № НОМЕР_4 , ключі від автомобіля з маркуванням «LADA», патрон з маркуванням «17-84», грошові кошти у загальній сумі 1600 доларів США, а саме: 16 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами PB78862165M, PG22601780A, PE64309417A, PH39694033B, PF59908330J, PF59908329J, PF23239035K, PF23239036K, PF59908327J, MH81157325A, PA32608337B, PF45139369H, PL36437148C, LB93243739P, PE42057052C, PE92458432B; грошові кошти номіналом 100 Євро 1 шт. з серійним номером RB.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на мобільний телефон кнопковий марки «Sіgma», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ: НОМЕР_2 , страховий поліс №АТ/3704648 на автомобіль ЗАЗ 110206 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ 110206 1КС № НОМЕР_4 , ключі від автомобіля з маркуванням «LADA», патрон з маркуванням «17-84», грошові кошти у загальній сумі 1600 доларів США, а саме: 16 купюр номіналом 100 доларів США з с.ерійними номерами PB78862165M, PG22601780A, PE64309417A, PH39694033B, PF59908330J, PF59908329J, PF23239035K, PF23239036K, PF59908327J, MH81157325A, PA32608337B, PF45139369H, PL36437148C, LB93243739P, PE42057052C, PE92458432B; грошові кошти номіналом 100 Євро 1 шт. з серійним номером RB.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене майно має значення речових доказів, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, було знаряддям вчинення злочину і з ним будуть проводитись у подальшому слідчі дії. Мобільні телефони могли бути використані ОСОБА_8 та особами, яких незаконно переправляли через државний кордон, використовувались для підшукування осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України. Вказані телефони можуть містити сліди вчинення злочину (дзвінки, переписки, фото, відео). Вилучені грошові кошти могли бути отримані в якості винагороди за незаконну діяльність, пов`язану з незаконним переправленням осіб через державний кордон.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти 1600 дол. США і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти 1600 дол. США.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, окрім іншого, повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В даному випадку слідчий суддя наведених вище норм КІІК не дотримався.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вилучені 21.04.2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , грошові кошти, а саме: 1600 доларів США є власними коштами ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_8 .

Про те, що дані кошти належать саме ОСОБА_5 та є її власними коштами, вона повідомляла слідчого під час обшуку.

Вказані кошти є її особистими заощадженнями, які нею зароблені за період 2022-2023 року, оскільки вона працювала за кордоном в Словаччині в 2022 році неофіційно, а в 2023 році офіційно.

Разом з тим, вилучені в ході обшуку гротові кошти не є підробленими коштами та не є об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Обмеження ОСОБА_5 , як законного володільця в розпорядженні арештованого майна призводить до необгрунтованого порушення її конституційних прав, що є неприпустимим.

Право володіння, користування та розпорядження ОСОБА_5 власним майном було порушено.

Обмеження ОСОБА_5 , як законного володільця грошових коштів в можливості розпорядження вказаним майном без жодних на те причин та правових підстав призводить до порушення гарантованого ст. 41 Конституції України права власності на його майно, яке є непорушним.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При ньому, суд враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_5 не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, є непропорційним, тобто являється таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний гагар для власника майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав вищевказаної юридичної особи.

Мета накладення арешту, а також ризики, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України не доведені.

Крім того, ОСОБА_5 , не має статусу «підозрюваної» або «обвинуваченої» в межах кримінального провадження, підстав для арешту вказаного майна немає, і таке підлягає передачі поверненню законному володільцю.

В даному випадку вилучене майно (грошові кошти) не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, а саме грошові кошти з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається прокурор та слідчий суддя в ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в ухвалі, в порушення вимог ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна та третіх осіб. В порушення вказаних вимог закону, слідчим суддею, при накладенні арешту на вказані грошові кошти не було враховано інтересів володільця майна, яка є законними власником даного майна (оскільки не надано доказів зворотного).

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона фактично відтворює зміст клопотання прокурора, при цьому не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення. На підставі вищевикладених обставин вважаємо, що арешт грошових коштів, належних на праві власності ОСОБА_5 повинен бути скасований за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, третіх осіб, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту майна.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

На сьогодні ОСОБА_5 позбавлена законного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю - майном, на яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в ухвалі слідчого судді не наведено встановлених досудовим розслідуванням обставин, з посиланням на допустимі докази, а також мотивів, з яких прокурор виходив, ініціюючи питання про накладення арешту на майно, та дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, який унеможливлює її право на користування відповідним майном.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року скасувати.

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000958, відомості про яке 21.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на мобільний телефон кнопковий марки «Sіgma», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ: НОМЕР_2 , страховий поліс №АТ/3704648 на автомобіль ЗАЗ 110206 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ 110206 1КС № НОМЕР_4 , ключі від автомобіля з маркуванням «LADA», патрон з маркуванням «17-84», грошові кошти номіналом 100 Євро 1 шт. з серійним номером RB.

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 1600 доларів США, а саме: 16 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами PB78862165M, PG22601780A, PE64309417A, PH39694033B, PF59908330J, PF59908329J, PF23239035K, PF23239036K, PF59908327J, MH81157325A, PA32608337B, PF45139369H, PL36437148C, LB93243739P, PE42057052C, PE92458432B - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді