У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2024 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, -
За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_7 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів і за своїм характером вкладаються в час пригоди. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.
27 лютого 2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свою вину визнав повністю та щиросердечно розкаявся у вчиненому ДТП.
Слідчий у клопотанні стверджує, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Обґрунтовуючи необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідності.
Саме запобіжний захід у виді домашнього арешту позбавить можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, а також ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на вище викладене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом, а не застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваного ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, тому слідчий у клопотанні просить застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, при цьому зауважив, що з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні, таке слід задовольнити у повному обсязі, ризики та ступінь суспільної небезпеки, виправдовують міру застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив врахувати, що підозрюваний, має постійне місце проживання, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Вважає, що такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, при цьому зазначив, що на даний час тимчасово ніде не працює.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 27 лютого 2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені до клопотання: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2024 рокупротокол огляду предмету та його переогляду від 16.11.2023 року, висновок експерта № КСЕ-19/107-24/800 від 08.02.2024 року, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
При розгляді клопотання слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працює, раніше не судимий.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею встановлено наступне.
Враховуючи стадію кримінального провадження, обґрунтованість оголошеної підозри, те що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і у разі визнання його винуватим, останньому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, усвідомлення неминучості покарання за кримінальне правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, для зміни їх показів на його користь.
Щодо наявності інших ризик про які вказує в клопотанні слідчий, слідчий суддя вважає такі нічим необґрунтованими та не доведеними.
Враховуючи наведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання, додані до нього документи містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, наявних ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, його характеризуючи дані, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою;
2) заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом до 26 квітня 2024 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Берегівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Час та дата складання повного тексту ухвали 06 березня 2024 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1