Справа № 951/293/24
Провадження №1-кп/951/39/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюхи Козівського району Тернопільської області, який проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

у с т а н о в и в:

в лютому 2022 року точної дати не встановлено у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою отримання рішення Козівської селищної ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для безоплатної приватизації земельних ділянок, що знаходяться на території села Конюхи Тернопільського району Тернопільської області.

Так, знаючи, що органом місцевого самоврядування будь-які земельні ділянки останньому, не надавалися, 7.02.2022, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Конюхівського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_2 , особисто отримала від старости Конюхівського старостинського округу ОСОБА_6 завідомо підроблений офіційний документ, а саме: довідку № 69 з інформацією про те, що станом на 01.01.2004 в його користуванні перебували земельні ділянки на масивах «За Бригадою» площею 0, 40 га та «Біля Будинку» площею 0, 43 га.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 7.02.2022, в першій половині дня, точного часу не встановлено, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про факт відсутності у Козівській селищній раді будь-яких правовстановлюючих документів про передачу у користування йому вказаних вище земельних ділянок, особисто використав (подав на реєстрацію) працівникам Козівської селищної ради клопотання про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою із зазначенням неправдивої інформації разом із додатками у виді копій та завідомо підробленого офіційного документа довідки № 69, яка видана старостою Конюхівського старостинського округу ОСОБА_6 , за виготовлення якого останню, згідно з вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 06.10.2023 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), а саме у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

За результатами розгляду клопотання, поданого ОСОБА_4 , рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Козівської селищної ради № 1794 від 21.02.2022 останньому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для безоплатної приватизації земельних ділянок на масивах «За Бригадою» площею 0, 40 га та «Біля Будинку» площею 0, 43 га.

Отож, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, між сторонами кримінального провадження в присутності захисника 19.04.2024 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того, останній погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 /тридцяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2024 року й призначити узгоджене сторонами покарання і пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Долучено письмову промову.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, відмовилася від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України й дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 19.04.2024 року.

На підставі повного визнання вини обвинуваченим, матеріалів досудового розслідування, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт вчинення кримінального правопорушення й винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як видно з матеріалів справи 19.04.2024 між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості в присутності захисника.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України й зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 /тридцяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що на підставі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Тож, вивчивши обвинувальний акт й угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України й ч. 1 ст. 369 КК України й іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 19.04.2024, ухвалює обвинувальний вирок.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468, 469, 475 КПК України

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 квітня 2024 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000076 від 3 квітня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 /тридцяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1