ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1585/24 Справа № 177/758/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінального провадження № 0000261 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 4 ст. 246 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 у квітні 2021 року, отримавши дозвільні документи на видалення зелених насаджень, для здійснення вирубки дерев на земельній ділянці за адресою: від АДРЕСА_2 , підшукав осіб: ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , у якості безпосередніх виконавців таких робіт за відповідну винагороду, а також, орендував з цією метою автомобіль марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

У подальшому, упродовж квітня травня 2021 року, ОСОБА_8 організував проведення вирубки зелених насаджень на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу, розподіливши між робітниками об`єм та вид виконання відповідних робіт, з метою їх подальшого збуту.

13.05.2021 року ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 та ОСОБА_11 доповіли ОСОБА_8 про закінчення робіт з вирубки 22 зелених насаджень за адресою: від АДРЕСА_2 на підставі ордеру від 26.04.2021 № 277, виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що межують з адміністративними межами Довгинцівського району м. Кривий Ріг.

Після чого, 13.05.2021 року у денний час доби ОСОБА_8 з корисливих мотивів, порушуючи встановлений законом порядок охорони, раціонального використання лісових насаджень, без спеціального на те дозволу, у порушення ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України від 21.01.1994 (із внесеними змінами та доповненнями) та ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом, не маючи відповідного документа (лісорубного квитка або ордеру), виданого уповноваженим органом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в усній формі, шляхом телефонної розмови, надав вказівку ОСОБА_9 переміститись по захисній лісовій смузі на місцевості від кладовища «Травневе» у напрямку с. Львів, що веде вздовж автодороги, де здійснити вирубку сироростучих дерев та завантажити до кузову автомобіля марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , напиляних колод із вказаних дерев. При цьому, ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_9 у законності їх дій та наявності в нього відповідних дозвільних документів на вирубку зелених насаджень.

Того ж дня, у денний час доби, ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на тлі довірливих відносин з ОСОБА_8 , які склалися впродовж квітня-травня 2021 року під час виконання робіт по вирубці дерев на території Довгинцівського району міста Кривого Рогу, будучи запевненими їх роботодавцем ОСОБА_8 , що вони діють на законних підставах, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості з координатами (47°51'58.4"N 33°32'11.4"E) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , яка розташована у захисній лісовій смузі вздовж автомобільної дороги сполученням м. Кривий Ріг с. Львів на території Новопільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, за вказівкою ОСОБА_8 , користуючись бензомоторною пилкою марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100, здійснили незаконну порубку, а саме відділили від кореня до ступеня припинення росту 13 сироростучих дерев, які в подальшому розпиляли на колоди та завантажили в автомобіль марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , для подальшого транспортування.

У результаті злочинних дій ОСОБА_8 , які виразились у незаконній вирубці дерев у захисних лісових насадженнях, шляхом надання вказівки ОСОБА_9 , неповнолітньому ОСОБА_10 та ОСОБА_13 і введення останніх в оману щодо законності порубки дерев, внаслідок якої було припинено зростання 13 дерев, державі, в особі Новопільської об`єднаної територіальної громади Новопільської сільської ради (), спричинено матеріальну шкоду в розмірі 121402,11 грн, що є істотною шкодою, завданою державним, громадським інтересам, навколишньому природному середовищу, в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, яка відповідно до примітки ст. 246 КК України, вважається тяжкими наслідками, оскільки вказаний матеріальний збиток у 110 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на травень 2021 року.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку суду з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином проти довкілля, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. Як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду обвинувачений не дивлячись на наявність достатніх та об`єктивних доказів його винуватості, свою вину у повному обсязі не визнав, матеріальні збитки не відшкодував, обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку відсутнє посилання на ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України. Тому, просив суд, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 246 КК України у виді 5 років позбавлення волі та вказати в резолютивній частині вироку на застосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства є недопустимим доказом, оскільки діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості органу досудового розслідування призначати самостійно ревізії та перевірки. Як наслідок, висновок експерта № СЕ-19/104-21/30129ЕК від 27.09.2021 року також не може бути визнаний допустимим, оскільки підтверджує вірність розрахунку, зробленого за результатами незаконної перевірки. Звертає увагу на недоведення стороною обвинувачення умислу ОСОБА_8 на незаконну порубку дерев, їх кількості та того, що вони були саме сироростучі. Вказує, що розрахунок розміру шкоди, заподіяного державі від 13.07.2021 року здійснено у відповідності до Додатку № 1 постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року і при цьому не враховано примітку 2 Додатку № 1, згідно якої за незаконне вирубування сухостійних дерев розмір шкоди обчислюється за цією таксою, зменшеною у 2 рази. Вважає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та зроблені з грубим порушенням презумпції невинуватості. Судом не враховано суперечності у показаггях свідків.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, судова колегія доходить висновку, що апеляційні сарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення кількості спиляних за вказівкою обвинуваченого дерев, їх якісних характеристик (сироростуче чи сухостійне) та, відповідно, спричинення тяжких наслідків, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема показаннями свідка ОСОБА_14 , який за вказівкою ОСОБА_8 займався спилюванням сироростучих дерев за межами наявного дозволу. Показаннями свідка ОСОБА_10 , який завантажував до автомобіля спиляні колоди дерев та пояснив, що вони були свіжі. Показаннями інспектора Державної екологічної інспекції ОСОБА_15 , який підтвердив у повному обсязі результати здійсненого ним огляду, що за морфологічними ознаками дерева знаходилися в задовільному санітарному стані. Протоколом огляду від 13.07.2021 року, в якому зазначено кількість спиляних дерев, а також що на кожному пні маються відростки, переважно з місця зрізу, в деяких випадках від країв стовбуру пня у вигляді гілок з зеленим листям.

Свідок ОСОБА_16 (староста Новопільської ОТГ) у судовому засіданні категорично заперечив, що надавав вказівку чи дозвіл на спилювання дерев ОСОБА_8 за межами вже наявного в останнього ордера, оскільки таких повноважень не має та самостійно такі рішення ухвалювати не може. Указані показання свідка ОСОБА_17 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які безпосередньо спилювали дерева та завершивши роботу у межах визначених ордером від 26.04.2021 № 277 на видалення зелених насаджень, повідомивши ОСОБА_8 , що автомобіль Газель не повністю заповнений деревиною, отримали безпосередньо від ОСОБА_8 у телефонній розмові вказівку про продовження роботи, тобто, за межами наявного дозволу. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_8 про надання такої вказівки не заперечував. Будь-якого дозвільного документа на спилювання дерев за межами кладовища «Травневе», тобто за межами, встановленими ордером від 26.04.2021 № 277, суду не надно.

Показання свідків і обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_8 усвідомлював, що не має відповідного дозволу на спилювання дерев за межами дії ордеру № 277, однак здійснював такі дії, що свідчить про спрямованість його умислу.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Оглядаєма ділянка знаходиться на відкритій місцевості, однак відноситься до меж Новопільської територіальної громади (Новопільська сільська рада), тому доводи апеляційної скарги про те, що для проведення огляду, не пов`язаного з проникненням до житла чи іншого володіння особи та залучення спеціаліста ухвали слідчого судді не потрібно, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт перевірки дотримання природоохоронного законодавства та розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі від 13.07.2021 року є недопустимими доказами, оскільки отримані шляхом реалізації органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених КПК України, не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2021 року у кримінальному провадженні № 0000261 від 14.05.2021 року старшому слідчому СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 надано дозвіл на проведення огляду відкритої ділянки місцевості за координатами 47°51'58" північної широти 33°32'11" східної довготи, розташованої в лісосмузі вздовж автомобільної дороги сполученням Кривий Ріг с. Львів, на територіх Веселівської сільської ради Криворізького району, яка перебуває у користуванні ДП «Дніпропетровський облавтодор», із залученням спеціаліста Державної екологічної інспекції Придніпровського округу, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінальног правопорушення.

На виконання зазначеної ухвали слідчим у кримінальному провадженні, на підставі ч. 3 ст. 237 КПК України, направлено запит до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу про виділення спеціаліста з метою залучення для участі у проведенні огляду зазначеної в ухвалі слідчого судді ділянки місцевості.

Отже, ні слідчим суддею в ухвалі, ні слідчим у листі, не призначалось будь-яких ревізій чи перевірок, як вказує захисник, а отже їх рішення і дії відбувались в рамках Кримінального процесуального кодексу України.

За результатами огляду 13.07.2021 року було складено протокол, із фототаблицею до нього (а.п.52-57), в якому зазначено, що під час огляду відкритої ділянки місцевості розташованої навколо місцевості за координатами 47°51'58" північної широти 33°32'11" східної довготи, в лісосмузі вздовж автомобільної дороги сполученням Кривий Ріг с. Львів Криворізького району виявлені залишки спиляних дерев, різних за розмірами, на яких поверх місця спилу пророслі гілки з зеленим листям. За участі спеціаліста проведено заміри у місцях зрізу на пнях та встановлено наступні розміри діаметру: 1) 78 см; 2) 47 см; 3) 50 см, 4) 50 см; 5) 25 см; 6) 25 см; 7) 29 см; 8) 31 см; 9) 39 см; 10) 24 см; 11) 36 см; 12) 52 см; 13) 23 см. Майже на кожному пні маються відростки, переважно з місця зрізу, в деяких випадках від країв стовбуру пня у вигляді гілок з зеленим листям.

Після проведення огляду т.в.о. начальника Державної екологічної інспекції Придніпровського округу 03.08.2021 року до ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено лист щодо результатів огляду разом з розрахунком розміру шкоди, заподіяної державі.

З метою документального й нормативного обґрунтування розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної вирубки дерев призначено експертизу, висновком № СЕ-19/104-21/20129ЕК від 27.09.2021 року якої підтверджено «Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідк знищення зелених насаджень на відкритій ділянкі місцевості за координатами 47°51'58" північної широти 33°32'11" східної довготи, яка розташована у лісосмузі вздовж автомобільної дороги сполученням Кривий Ріг с. Львів на території Веселівської сільської ради Криворізького району» від 13.07.2021 року на загальну суму 121402,11 грн.

Твердження захисника про необхідність проведення судово-біологічної експертизи колегія суддів вважає необґрунтованим. Зі сплином значного проміжку часу висновок експертизи не матиме будь-якого доказового значення, так як з 2021 року спиляні дерева, які були визнані речовими доказами, зберігались на території ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуваючи при цьому під дією природних явищ, тобто втратили свої первісні ознаки.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 246 КК Українизнайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які, з урахуванням приписів ст.50 КК України, наділяють суд правом вибору між формою та видом реалізації кримінальної відповідальності. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, тяжкі наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину не визнав, у скоєному не розкаявся, спричинену шкоду не відшкодував, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню доньку, є фізичною особою-підприємцем, також має тяжкі захворювання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе без реального відбування покарання, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, якими передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням визначених ст. 76 КК України обов`язків, з огляду на його молодий вік, наявність постійного місця проживання, сім`ї, роботи, позитивної характеристики за місцем проживання, та вважає, що обвинувачений може бути корисним суспільству перебуваючи на волі, вживати відповідних дій та заходів для відшкодування спричиненої шкоди.

Доводи прокурора стосовно відсутності в резолютивній частині вироку посилання на застосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування вироку, оскільки в мотивувальній частині суд зазначив про застосування положень цих статей до бензопили марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100 та відповідно до ч.4 ст. 334 КПК України у резолютивній частині вироку зазначив рішення про її конфіскацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді