УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Володимирської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Устилуг Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, з неповною середньою освітою, громадянина України, не одруженому, не працюючому, не судимому, згідно статті 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Волинської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 22.06.2024 року близько 14 год. 55 хв. ОСОБА_5 , маючи раніше виниклий злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою обернення його в подальшому на свою користь, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України №11234/2024 від 06.05.2024 року, який затверджено Законом України 08.05.2024 року №3684-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено на строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14.05.2024 року строком на 90 діб, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 де реалізуючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно й цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, протиправно, відкрито викрав бездротові навушники марки «KLGO, з серійним номером НОМЕР_1 , які знаходились на верхній поличці металевого стелажу в картонній коробці біло-жовтого кольору.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, таким чином вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, своїми діями завдав майнову шкоду на суму 399 гривень.

22.06.2024, слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дані кримінальні правопорушення були внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Устилуг Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, громадяниа України, не одружений, не працюючий, не судимий, згідно статті 89 КК України, котрого було затримано 22.06.2024 року в порядку ст. 208 КПК України та 23.06.2024 за погодженням з прокурором повідомлено про підозру про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК а саме: відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої, протоколами огляду місця події, протоколами огляду речей та документів та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, молодого віку та не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, єдиним джерелом його заробітку є злочинний промисел, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про високу суспільну небезпеку останнього та те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що перебуваючи на свободі та не будучи обмеженим у спілкуванні та пересуванні ОСОБА_5 , з високою вірогідністю буде мати можливість незаконно впливати на свідків, оскільки знає район проживання, вказаних осіб, примушуючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив умисний корисливий злочин, щиро не кається, відсутнє активне сприяння розкриттю злочину, офіційно не працевлаштований, єдиним джерелом його заробітку є злочинний промисел, а тому може продовжувати і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення та займатися злочинною діяльністю, що свідчить про те, що ОСОБА_5 є небезпечною для суспільства особою та потребує ізоляції від нього, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, думку підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що у випадку незастосування запобіжного заходу підозрюваний може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, впливати на показання потерпілої, свідків, які не допитані органом досудового розслідування.

Одночасно, ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою. Статтею 183 визначено, що вказаний запобіжний захід є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя, згідно ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що протягом судового розгляду даного клопотання прокурором та слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, оскільки одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 є особою молодого віку, має постійне місце проживання з дідусем, де є зареєстрованим за адресою вказаною в клопотанні, він є не судимим згідно ст. 89 КК України. Доводи прокурора про вчинення ОСОБА_5 ще двох кримінальних правопорушень, на підтвердження яких під час розгляду даного клопотання в суді надані матеріали інших кримінальних проваджень без повідомлення про підозру та без вручення їх копій захиснику та підозрюваному, не свідчать поза розумним сумнівом про стійку направленість підозрюваного на вчинення корисливих злочинів. Також, недоведеним залишається можливість підозрюваного вчинити тиск на свідків у кримінальному провадженні оскільки знає район проживання вказаних осіб, оскільки свідки є випадковими, працюють продавцями в магазині і з ОСОБА_5 є не знайомі.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Ковенції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність та можливість застосування запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді цілодобового домашнього арешту.

У відповідності до ч.3 п.1 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Згідно ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під домашнім арештом може бути продовженим за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 193-194, 196-197, 202 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_5 залишати своє житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово з понеділка по неділю, за винятком випадків, необхідних для проведення слідчих (процесуальних) дій;

- прибувати до службового кабінету слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні з періодичністю 2 раз на тиждень, по вівторках та п`ятницях з 14-ї до 15-ї години;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.3 п.1 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали 2 (два) місяця з дня її оголошення по 24.08.2024 року.

Ухвалу передати для виконання у Володимирський РВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25 червня 2024 року.

Слідчий суддя: /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1