Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/9881/23
Провадження № 1-кп/644/216/24
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001512 від 05.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на шістдесят днів. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків, і застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити судовий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилалися на те, що обвинувачений має постійне місце проживання у будинку свого вітчима, є особою з інвалідністю, отримує пенсію, хворіє на туберкульоз і потребує лікування, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може цілком забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтовано та підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.10.2023 у відношенні обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.12.2023. Ухвалою слідчого судді того ж суду від 26.02.2024 строк дії запобіжного заходу останній раз продовжений до 26.04.2024, зазначений строк спливає.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав та інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Матеріали судового провадження свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризику того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду. Обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років може викликати загрозу його втечі, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На теперішній час усі свідки обвинувачення судом не допитані, тому ризик можливого незаконного впливу на них з боку обвинуваченого продовжує зберігатися.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання та продовження обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати і продовжують зберігатися, а саме: існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і домашнього арешту, не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити судовий розгляд кримінального провадження в розумні строки.

Суд зазначає, що лише такий запобіжний захід, як тримання обвинуваченого під вартою, спроможний забезпечити його належну процесуальну поведінку та можливість здійснення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. При цьому суд виходить, серед іншого, і з того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якого свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який вчинений із застосуванням насильства, то підстав для визначення обвинуваченому застави, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 342 - 345 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, на шістдесят днів, а саме: до 20 червня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1