Провадження № 1-кс/344/43/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0002233 від 11.07.2023, за ознаками кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого полася на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0002233 від 11.07.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357,ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Івано-Франківську, вул. Євгена Коновальця, 132, в приміщені КПН «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня» в палаті № 7, пульмонологічного відділення, побачила сумку потерпілої ОСОБА_6 в якій знаходилась банківська картка АТ КБ «Приват Банк», емітована на її ім`я (номер банківського рахунку НОМЕР_1 ). В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською карткою з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходились на її рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, є електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, таємно викрала банківську платіжну картку АТ КБ «Приват Банк», емітовану на ОСОБА_7 (номер банківського рахунку НОМЕР_1 ), яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02.10.1992, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом - офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. В подальшому, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального равопорушення покинула, а банківською карткою розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у привласненні офіційного документа з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 357 КК України.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, з єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів з рахунку банківської картки, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна та незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, під час діївоєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введеннявоєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зізмінами, востаннєвнесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023) шляхом використання банківської платіжної картки АТ КБ «Приват Банк», емітованої на ім`я ОСОБА_6 (номер банківськогорахунку НОМЕР_1 ) здійснила зняття грошових коштів 16.06.2023 о 11 год 32 хв, в банкоматі, що повул. ЄвгенаКоновальця, 130/3, у м. Івано-Франківськ, на загальну суму 14300 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 знятими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України.

В сукупності ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру чоловіку ОСОБА_4 - ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме даними, які містяться у протоколах допит у потерпілих, свідків; протоколах огляду відеозаписів; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної щодо задоволення клопотання заперечила, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що у її підзахисної є на утриманні дві малолітні дитини, вона щиро розкаюється та завдану шкоду відшкодувала.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала захисника, вину визнає, щиро розкаюється.

Заслухавши прокурора, підозрювану та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру чоловіку ОСОБА_4 - ОСОБА_4 .

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на від п`яти до восьми років.

11.10.2023 року ОСОБА_4 оголошена в розшук.

Ухвалою слідчого судді від 23.10.2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із протоколу про затримання особи 03 березня 2024 року о 01.30 год. затримано ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено у клопотанні, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, вирішуючи питання обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую те, що оскільки підозрювана має постійне місце проживання, а також визнання її вини у скоєному, відшкодування завданої шкоди, приходжу до висновку що такий запобіжний захід є непосильним для підозрюваної.

Отже, беручи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця проживання, її майновий стан та доходи те, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування ще більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення клопотання та вважає, що на підставі ст. 181 КПК України слід застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового слідства, поклавши на неї наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити їй залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 - до 25 квітня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюванону ОСОБА_4 , на строк до 25 квітня 2024 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє до 25.04.2024 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1