ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року місто Фастів

Фастівськийміськрайонний суд Київськоїобласті в складі:

головуючоїсудді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судовихзасідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0002791 від 15.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярсале (російська федерація), громадянинаУкраїни, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, не є інвалідом, місця реєстрації не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступнихобставин.

Так, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб.

ОСОБА_6 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вчинив умисний злочини за наступних обставин.

Так, 15.09.2023 близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в сквері на АДРЕСА_2 , помітив незнайому йому ОСОБА_9 , яка сиділа на лавочці, тримаючи в руках свою сумку, в якій знаходилися грошові кошти та документи на її ім`я, після чого у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення вказаної сумки, в якій він передбачав наявність грошових коштів.

З метою реалізації свого умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підбіг до потерпілої ОСОБА_9 , та вирвав у неї з рук її шкіряну сумку синього кольору вартістю 764,15 грн., в якій були грошові кошти в сумі 3800,00 грн., після чого з викраденим майном почав втікати з місця події в напрямку пров. Клубного, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий з викраденим майном свідком ОСОБА_10 .

Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4564,15 грн.

Позиції сторін

Сторона обвинувачення просила визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану. Обсавини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено. Тому прокурор просив з урахуванням даних про особу обвинуваченого ( раніше несудимий, не одружений, не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживанння, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра) призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавленння волі строком на 6 років 7 місяців та до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Також просив стягнути з ОСОБА_6 витрати на залученння експерта, долю речових доказів вирішити в порядку ст 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо пред`явленого обвинувачення заперечив та зазначив, що оскільки крадіжка не закінчена, речі потерпілій повернуті, він не вважає свої дії злочином, вони не становлять суспільної небезпеки та є малозначними, а справу слід закрити. Не погоджується щодо кваліфікації його дій як крадіжки в період воєнного стану, так як воєнний стан був оголошений на початку війни і більше не продовжувався. Також зазначає, що він раніше не судимий і домомагав слідству , та його дії можна кваліфікувати як хуліганство чи щось меншого маштабу та призначити покарання у виді штрафу чи закрити справу через недостатність доказів.

Захисник ОСОБА_8 просив врахувати позицію його підзахисного ОСОБА_6 та визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України. При цьому, просив звернути на позицію потерпілої ОСОБА_9 під час судового розгляду , яка просила ОСОБА_6 суворо не карати, щоб він мав можливість виправитись.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6

ОСОБА_6 вину у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану не визнав, надав суду наступніпоказання, що 15.09.2024 він їхав з роботи з м. Вишневого. Він тоді йшов вже додому та сів у сквері на лавку з метою покурити. Побачив, що на одній з лавок, збоку, лежала сумка. Він тоді подумав, що можливо та сумка нікому не належить, просто лежить на лавці. Повідомив, що потерпіла можливо теж сиділа на лавці. Наголосив, що взяв сумку, але не знав, що вона комусь належить. Чи чинила опір потерпіла, в момент коли він взяв сумку, не пам`ятає, оскільки у нього був поганий стан, він був втомлений після роботи.Алкольні напої та наркотичні засоби того дня він не вживав. Він пройшов5-10 метріввід потерпілої. Зауважив, що коли жінка, яка йшла за ним, крикнула тоді, що в сумці знаходяться документи, він сильно розкаявся і хотів сам повернути речі, атому поставив сумку поблизу бордюру. Проте, через 30 секунд до нього підбігхлопець та почав його тримати. Потім на місце події приїхала поліція. Уточнив, що коли його почав тримати хлопець, він вирвався та побіг з місця події, оскільки злякався. Наголошує, що шкодує про скоєне. Він думав, що раз він повернув річ, то це не буде так сильно каратись. Під час іншого судового засідання, 19.04.2024, під час допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_6 повідомив, що сумку викрав хлопець в окулярах, який кинув ту сумку біля дороги та почав тікати. Він побачив, що лежить сумка поблизу дороги та хотів повернути її жінці.

Докази на підтведження встановлених судом обставин

Показання потерпілої ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , суду надаланаступні показання, що обвинуваченого ОСОБА_6 вона раніше не знала. 15.09.2023 близько 14 год.вона йшла до знайомої з метою віднести їй гроші. По дорозі, в сквері поблизу пожежної частини в м. Фастові вона сіла на одну з лавок, оскільки телефонувала тоді сину. При цьому вона тримала в руках сумку. В цей час до неї підбіг молодий чоловік та схопив у неї цю сумку та почав її тягнути до себе, а вона відповідно до себе. Той чоловік нічого тоді не говорив. Оскільки чоловік звичайно фізично сильніший за неї, він схопив ту сумку та побіг. Зауважила, що в сумці було тоді 4000 грн. та вона звичайно побігла за тим чоловіком та почала кричати. Потім вибіг інший чоловік та побіг за чоловіком, який у неї вирвав з рук сумку. Той чоловік наздогнав чоловіка, який вирвав у неї належну їй річ та забрав у останнього її сумку, яку відповідно їй потім передав. Той чоловік також привів на місце події чоловіка, який вирвав у неї сумку. Трохи пізніше на місце події приїхали бійці ТРО. Чоловік просився, щоб його відпустили, але потім вирвався та побіг з місця події. Після чого, боєц ТРО сів на велосипед, наздогнав того чоловіка та затримав його. Їй відомо, що чоловік, який вирвав у неї сумку, розбив тоді окуляри чоловіку, який затримував його. Повідомила, що в сумці на той момент, крім грошових коштів, були також банківські картки, документи. Уточнила, що коли чоловік у неї вирвав сумку, вона почала кричати останньому, щоб той залишив хочаб документи, які були в сумці. На такі її прохання чоловік ніяк не реагував та біг в сторону пожежної частини. Зауважила, що всі викрадені речі їй повернули. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 вона не має. Уточнила, що сумку їй повернув чоловік, який наздогнав особу. Вона не бачила тоді, щоб чоловік, який вирвав у неї сумку, поставив цю сумку на бордюр, навпаки він продовжував тікати. Зупинив його лише інший чоловік.

Показання свідка ОСОБА_10

ОСОБА_10 суду пояснив, що15.09.2023 він стояв на ганку магазину «Домашній» по АДРЕСА_3 , де працює його дружината пив каву. Потім зі сторони скверу, який знаходиться поруч, він почув, як жінкакричала: «Вкрали сумку». Він побачив, що зі сторони цього скверу в сторону пожежної частини біжить молодий чоловік, в руках у якого була жіноча сумка. Потім він вискочив з ганку та зупинив того хлопцята забрав у останнього сумку Повідомив, що тим чоловіком, якого він зупинив та у якого забрав сумку - був ОСОБА_6 .. ОСОБА_6 опору йому тоді не чинив. Зауважив, що та жінка бігти не могла, вона дуже шкутильгала.Сумку він тоді особисто віддав жінці. Йому тоді здалося, що ОСОБА_6 перебуває у дещо неадекватному стані. Потім їхав військовий на ім`я ОСОБА_12 , він його зупинив. Надалі ОСОБА_12 викликав поліцію. Спочатку вінтримав ОСОБА_6 за руку. На місце події також зійшлися люди. ОСОБА_6 в цей момент вирвавсявід них та побіг повз пожежну частину по провулку в сторону будинку АДРЕСА_4 . Сумка в цей момент вже була передана потерпілій. Надалі на місце події приїхали поліцейські, які і затримали ОСОБА_6 по вул. Суворова. ОСОБА_6 був одягнений тоді в чорні штани та куртку. ОСОБА_10 зауважив, що під час події ОСОБА_6 повідомляв про якогось хлопця в окулярах, але ні він, ні ОСОБА_12 , ніякого хлопця там не бачили, був тільки ОСОБА_6 ..Уточнив, що зупинив він ОСОБА_6 та забрав у нього з плеча сумку поблизу пожежної частини, а жінка в цей момент знаходилася ще через дорогу у скверику та кричала. Через 2-3 хвилини жінка дійшла до нього з ОСОБА_6 , і тільки тоді він їй віддав сумку. Уточнив, що зупинив він ОСОБА_6 сам. Він впевнений, що чоловік, якого він затримав з сумкою в руках, був саме ОСОБА_6 .

Письмовідокази.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, органом досудового розслідування 15.09.2023 о 16 год. 38 хв. було внесено відомості до ЄРДР № 0002791 за ч. 2 ст. 15. ч. 4ст. 186 КК України (а.с. 68).

Відповідно до постанови заступника керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_13 від 15.09.2023у кримінальному провадженні № 0002791 від 15.09.2023 призначено групу прокурів у складі прокурорів Фастівської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_3 (старший групи прокурорів), ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 (а.с. 69-70).

Згідно постанови заступника начальника УП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_19 від 15.09.2023 у кримінальному провадженні № 0002791створено групу слідчих у складі:старших слідчих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , слідчого ОСОБА_22 ; заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_23 ; слідчих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;заступника начальника СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_27 ; начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_28 ; старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_29 ; старших слідчих: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 Керівництво групою доручено старшому слідчому СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітану поліції ОСОБА_20 (а.с. 71-72).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.09.2023, заступник начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_23 прийняв усну заяву від ОСОБА_9 про те, що 15.09.2023 близько 14 год. 50 хв., заявниця ОСОБА_9 перебувала у сквері на розі вулиць Г. Прикордонників та Київська, де в цей час до неї підбіг чоловік та відкрито заволодів її сумкою з грошовимми коштами (близько 4000 грн.) та документами, після чого був затриманий неподалік стороннім чоловіком (а.с. 73-74).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.09.2023 з фототаблицеюслідчий у присутності понятих, за участю ОСОБА_9 , провів огляд території відкритого типу (публічна), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . На даній території, посередині, розташований пам`ятник ОСОБА_32 , навколо якого знаходяться доріжки з бруківки. При огляді даної території ОСОБА_9 вказала, що вона сиділа на дерев`яній лавці, яка знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_5 . Дана лавка знаходиться перпендикулярно проїздній частині вул. Г. Прикордонників. Праворуч від неї знаходиться Привокзальна площа, ліворуч магазин «Світлана» (а.с. 75-83).

Згідно заяви ОСОБА_9 від 15.09.2023, остання просить долучити як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження № 0002791, її жіночу шкіряну сумку з грошовими коштами та її паспортом, яку у неї було відкрито викрадено невідомим чоловіком 15.09.2023 в дений час в АДРЕСА_2 , та яку їй потім повернув випадковий перехожий, який затриимав того чоловіка (а.с. 84).

Відповідно до протоколу огляду речей від 15.09.2023 з фототаблицею, слідчий у присутності понятих, за участю ОСОБА_9 , провів огляд жіночої сумки темного кольору, на тильній стороні якої є замок у вигляді блискавки знизу до верху, а ліворуч знизу сумки металева бирка з гравійованим написом «Langenfeld».На зворотній стороні сумки наявний замок із блискавкою зліва направо. В середині сумки наявний «таємний» караман, який зачиняється на замок типу «блискавка» зліва направо, в якому при огляді виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_9 та грошові купюри номіналом: 1000 грн в кількості 3 шт., одна купюра номіналом 500 грн., купюри номіналом 50 грн. в кількості 2 шт., одна купюра номіналом 200 грн., вього 3800 грн. (а.с. 85-90).

Згідно постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.09.2023, сумку шкіряну синього кольору, з грошовими коштами в сумі 3800,00 грн. та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , яку надала остання, було визнано і приєднано до кримінального провадження №0002791 як речовий доказ, а згідно розписки передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 91, 92).

Як вбачаєтьсяз протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.09.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності захисника ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 15.09.2023 о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_6 . Ознайомившись з підставами затримання, правами та обов`язками затриманого, ОСОБА_6 повідомив, що у вчиненні злочину, який йому інкремінують, вину не визнає, поганий жарт. Від підпису у цьому протоколі ОСОБА_6 відмовився у присутності понятих (а.с. 94-97).

Згідно повідомлення про підозру, 16.09.2023 ОСОБА_6 , у присутності захисника, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України(а.с. 98-100).

Відповідно до ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2023 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 13.11.2023 включно (а.с. 101).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5499/23 від 24.10.2023, яка призначена постановою слідчого від 18.10.2023, ринкова вартість жіночої шкіряної сумки синього кольору, розміром 30*30*15 см, з однією ручкою довжиною 30 см, застібається на замок «блискавка», бувшї у використанні, з урахуванням зносу, станом на 15.09.2023, становить 764 грн 15 коп., за умови, що станом на досліджувану дату об`єкт дослідження мав якісні товарні характеристики (а.с. 103-107).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 476 від 11.10.2023 (експертиза призанчена постановою слідчого від 10.10.2023), ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. ОСОБА_33 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_6 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості як емоційно-вольова нестійкість, низький морально-етичний рівень особистості.Зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки знайшли своє відображеннявйого поведінці в досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність вони не здійснили (а.с. 108-109, 110-111).

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, 16.11.2023 ОСОБА_6 , у присутності захисника, було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 112-115).

Клопотань про визнання доказів недопустимими не надходило.

Мотиви суду

Не погоджуючись із обвинуваченням, ОСОБА_6 вказує на те, що він узяв сумку, яка лежала на лавці, оскільки вважав, що вона нікому не належить, а також, що не пам`ятає чи чинила опір потерпіла коли він брав сумку.

Однак такі показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка зазначила, що коли сиділа на лавці, то тримала в руках сумку, до неї підбіг молодий чоловік та схопив у неї цю сумку та почав її тягнути до себе, а вона відповідно до себе, тобто ОСОБА_6 , заволодів сумкою в присутності потерпілої, яка усвідомлювала, що він вчиняє викрадення її майна, тобто діяв відкрито для потерпілої.

Таким чином, підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) чи хуліганство , як вважає обвинувачений , відсутні.

Також ОСОБА_6 зазначає, що він пройшов 5-10 метрів від потерпілої, і коли жінка, яка йшла за ним, крикнула, що в сумці знаходяться документи, він сильно розкаявся і хотів сам повернути речі, а тому поставив сумку поблизу бордюру. Проте, через 30 секунд до нього підбіг хлопець та почав його тримати.

Разом з тим, зазначене обвинуваченим спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , в яких вона вказує про те, що хлопець побіг, коли вирвав сумку з її рук, і вона почала кричати йому, щоб він віддав хоча б документи, однак обвинувачений не реагував на її прохання та побіг із сумкою в сторону пожежної частини.

Свідок ОСОБА_10 , який знаходиться на ганку магазину поруч із сквером, почув, як жінка кричала: «Вкрали сумку». Він побачив, що зі сторони скверу в сторону пожежної частини біжить молодий чоловік, в руках у якого була жіноча сумка. Потім він вискочив з ганку та зупинив того хлопця та забрав у останнього з плеча сумку. Зупинив він ОСОБА_6 та забрав у нього сумку поблизу пожежної частини, а жінка в цей момент знаходилася ще через дорогу у скверику та кричала.Через 2-3 хвилини жінка дійшла до нього з ОСОБА_6 , і тільки тоді свідок віддав сумку потерпілій, а ОСОБА_6 в подальшому втік в напрямку вул. Суворова .

Таким чином, із фактичних обставин справи не вбачається добровільної відмови обвинуваченого від доведення злочину до кінця, як про це він зазначає суду.

Також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду показання ОСОБА_6 про те, що він залишив сумку на бордюрі, а також його свідчення про те, що сумку викрав «хлопець в окулярах», який кинув сумку біля дороги та почав тікати, а ОСОБА_6 побачив сумку поблизу дороги та хотів повернути її жінці.

Щодо кваліфікаючою ознаки - вчинення злочину в умовах воєнного стану, то суд виходить і того, щоуказом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб.

Тобто на час вчинення ОСОБА_6 15.09.2023 закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_9 в Україні діяв воєнний стан. Дана обставина є загальновідомою, а посилання ОСОБА_6 на те, що воєнний стан було введено на території України один раз 24 лютого 2022 року і більше не продовжено, не грунтуються на вимогах закону та є спробою обвинуваченого пом`якшити покарання.

Доводи ОСОБА_6 про наявність підстав для визнання вчиненого ним діяння малозначним та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження є необґрунтованими. Як на підставу визнання його діянння малозначним він посилається на те, що злочин незакінчений, речі потерпілій повернуті, тобто шкода не завдана.

Так, відповідно до частини 2 статті 11 КК України не визнається злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Так, ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану.Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.Основним безпосереднім об`єктом грабежу є право власності.

Хоча для такого злочину, як грабіж, не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна, проте вказана обставина лише свідчить про підвищену суспільну небезпечність цього злочину.

Вчинене ОСОБА_6 діяння характеризується всіма ознаками складу злочину, передбаченого частиною ч. 2 ст. 15 ч. 4 статті 186 КК України, та становить притаманну злочину суспільну небезпеку. До того ж діяння вчинене в умовах воєнного стану, коли зусилля всієї країни спрямовані на подолання агресора, люди згуртувались, використовуючи, в тому числі, власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу та виживання. ОСОБА_6 знехтував всіма моральними та загальнолюдськими цінностями і в надскладний для держави час, здійснив відкрите посягання на майно співгромадян,що виключає малозначність цього діяння в розумінні частини 2 статті 11 КК України.

Таким чином, оцінивши надані під час судового розгляду показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_9 , письмові докази, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності та взаємозв`язку вони з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, та вважає пред`явлене йому обвинувачення доведеним поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно, підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Призначення покарання та ухвалення інших рішень, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючиобвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покаранняза ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, суд виходить із вимог ст.ст. 50, 65 та ч.3 ст. 68 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення ; відповідно до положень Загальної частини Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За змістом ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 за вчинений злочин, суд враховує характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, ступінь здійснення кримінального протиправного наміру (закінчений замах) та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця (затриманий на місці вчинення злочину), обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, просила призначити покарання на розсуд суду, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення та під час судового розгляду, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання увиді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України (щодо призначення покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення).

Підстав для застосування ст. ст. 69 та 69-1, ст. 75 КК України судом не встановлено.

Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Прокурором заявлено клопотання щодо обранння ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді цілодобового домашного арешту.

З огляду на призначене судом покарання та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту сроком на 2 місяці є доцільним.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 строк затримання та строк перебування підвартою під час досудового розслідування слід зарахувати у строк покарання.

Крім того, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Судові витрати, які на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користьдержави відсутні.

На підставі ст. 125 КПК України слід компенсувати судовому експерту ОСОБА_34 вартість виконаних робіт у розмірі 260 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5499/23 від 24.10.2023 стягнувши їх із обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 125, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України увиді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 7 (сім) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто по 23 липня 2024 року включно із забороною цілодобово залишати житло за адесою АДРЕСА_1 (крім випадків слідування до найближчого до місця проживанння укриття під час повітряної тривоги) із покладеннням обов`язку прибувати на виклик до суду.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_35 у у строк покарання час затримання та перебування підвартою з 15.09.2023 по 13.11.2023, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 14.11.2023 по 29.04.2024, включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, визначивши зарахований строк покарання 56 (п`ятдесят шість) днів позбавлення волі, а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі після набрання вироком законноїсили, а саме: сумку шкіряну синього кольору, з грошовими коштами в сумі 3800,00 грн. та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , які було предано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити останній.

Компенсувати судовому експерту ОСОБА_36 вартість виконаних робіт у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5799/23від 24.10.2023, стягнувши їх на її користь із обвинуваченого ОСОБА_6 .

Копію вироку направити до органу Національної поліції за місцем проживанння ОСОБА_6 для виконання в частині запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_37