Справа №: 398/2190/23
провадження №: 1-кп/398/145/24
ВИРОК

Іменем України

"18" квітня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 20.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2023 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_6 проходив повз будинок АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_6 побачив, що хвіртка огорожі зазначеного будинку не зачинена, а у дворі гавкають собаки, які напередодні неодноразово вибігали на вулицю та агресивно кидались на людей. Оскільки ОСОБА_4 перебував на подвір`ї будинку, ОСОБА_6 зробив йому зауваження з приводу того щоб він зачинив хвіртку, на що останній відреагував лайкою. ОСОБА_6 підійшов до хвіртки та почав її закривати самостійно, та в цей час на грунті раптово виниклого конфлікту, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень, схопив металевий прут та тримаючи його в правій руці наніс один удар в область голови ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, та потім наніс ще один удар йому в область грудної клітини.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №47 від 25.03.2023 у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної ділянки голови, осадження в скроневій ділянці зліва, крововилив грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з розладом здоров`я на термін до 6-ти діб.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, в межах висунутого прокурором обвинувачення, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження підтверджується показами потерпілого, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального проступку та цивільний позв не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що ОСОБА_6 є його сусідом чере дві садиби. 20.02.2023 року він готував хвіртку до ремонту, потрібно було приварити арматуру. Почув гавкіт собак та вийшов на подвір`я, де побачив, що біля воріт стоїть чоловік у шапці. Підійшовши ближче побачив, що біля воріт стоїть нападник ОСОБА_6 , та запитав у грубій формі чого він прийшов. На що ОСОБА_6 йому сказав закрити двері. На що обвинувачений сказав: «Де тут двері?». Потерпілий в свою чергу схватив хвіртку двома руками і почав відчиняти її, при цьому в бік обвинуваченого говорив лайливі слова та симулював невроз. ОСОБА_4 підставив ногу під хвіртку, щоб він її не відчинив, при цьому потерпілий тримаючи однією рукою хвіртку, однією ногою став на його подвір`ї та засуновши голову на його подвір`я заглядав у двір шукаючи поглядом собаку. Потім обвинувачений відкрив хвіртку ширше та двома руками став виштовхувати ОСОБА_8 , при цьому тримаючи в руках арматуру, яку він підготував для зварювальних робіт. Біля його воріт поверхня має нерівності, від чого потерпілий оступився, сильно присів і схопився за арматуру, яка була в руці обвинуваченого, а він в свою чергу випустив її зі своїх рук. Після цього ОСОБА_9 підвівся, став кричати, викинув арматуру і побіг до дому. Після того як обвинувачений підвівся бачив, як з його голови фонтаном тік томатний сік. При цьому, на уточнюючі запитання звідки взявся томатний сік, пояснював, що ані в нього ані в руках потерпілого будь-яких пакетів, зокрема, з продуктами харчування, в тому числі з томатним соком не було. Стверджує, що ОСОБА_6 не бив арматурою взагалі. Оскільки потерпілий вривався на його подвір`я, він лише відвертав протиправне вторгнення.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачений є його сусідом. 20 лютого 2023 року близько 13 години 00 хвилин він повертаючись з лікарні проходив повз будинок АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 . При цьому, він побачив, що хвіртка огорожі зазначеного будинку не зачинена, а у дворі гавкають собаки, які напередодні неодноразово вибігали на вулицю та агресивно кидались на людей. Оскільки ОСОБА_4 перебував на подвір`ї будинку він зробив йому зауваження з приводу того щоб він зачинив хвіртку, на що останній відреагував лайкою. ОСОБА_6 підійшов до хвіртки та почав її закривати самостійно, та в цей обвинувачений став бігти до нього при цьому тримаючи в руках металевий прут, тоді потерпілий зрозумів, що потрібно прикриватись хоча б хвірткою, в цей час обвинувачений через хвіртку вдарив його по голові металевим прутом арматурою, яка була близько 12-14 мл. в діаметрі та 7 метрів довжиною, від чого він впав на карачки і коли хотів піднятися ОСОБА_4 ще раз вдарив його цим же прутом по ребрам, тобто в область грудної клітини. Від удару з голови дуже сильно текла кров, він піднявся і пішов додому, де його дружина викликала швидку, яка забрала його до лікарні. Після інциденту обвинувачений до нього не підходив, станом здоров`я не цікавився, пробачення не попросив. Взагалі така поведінка обвинуваченого для нього була неочікуваною. Він завжди був агресивним, проте потерпілий не припускав, що він здатний аж на такий протиправний вчинок. Обвинувачений йому заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної ділянки голови, осадження в скроневій ділянці зліва, крововилив грудної клітини зліва. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Обґрунтовуючи моральну шкоду зазначив, що після цього удару по голові в нього порушився сон, погіршилась пам`ять, був випадок втрати свідомості, тобто стан його здоров`я значно погіршився, тому просить на відшкодування моральної шкоди стягнути з обвинуваченого на його користь 15 000 грн, та 3 131 грн матеріальної шкоди, яка полягує у витратах на лікування.

Свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що обвинувачений є її сусід, а з потерпілим вона з 1998 року перебуває у цивільному шлюбі. 20.02.2023 року її не було вдома коли до неї подзвонив чоловік і повідомив, що сусід ОСОБА_11 вдарив його по голові. По дорозі додому вона подзвонила сусідці, яка сказала їй викликати швидку та поліцію. Доки вона бігла додому, по дорозі викликала швидку допомогу і поліцію. Зайшовши до хати побачила на дивані в напівлежачому стані свого чоловіка, який був весь в крові, одяг на ньому також був в крові, крім того він блював. В цей час приїхали швидка та поліція. Швидка чоловікові одразу надала невідкладну медичну допомогу та забрала його до лікарні у супроводі з сином, який на той час також приїхав. Чоловік їй повідомив, що ОСОБА_12 вдарив його по голові, а потім коли вона його перевдягала, щоб їхати до лікарні, то помітила на його тілі в області грудної клітини садна. На тілі було видно сліди від удару арматурою, і це враховуючи, що її чоловік був у зимовій курточці, светрі та спідній одежі. Чоловік настільки був розгублений, що навіть не міг балакати. Лікувався близько двох тижнів. Наразі чоловік скаржиться на часті головні болі, вживає багато ліків від головного болю, втрачає пам`ять. Обвинуваченого може охарактеризувати, як дуже конфлікту людину. Має собак, які не прив`язані, і з приводу цього на їх вулиці виникають конфлікти.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що обвинувачений і потерпілий є її сусідами. З родиною потерпілого нормальні сусідські відносини. З обвинуваченим не спілкується. Того дня їй подзвонила невістка і попросила перебрати дитячі речі, які знаходились у старому сараї. Вона перебираючи речі почула на вулиці крики, шум і гавкіт собак. Підійшовши до паркану вона побачила, як ОСОБА_4 замахуючись правою рукою, в якій тримав палицю, наніс сусіду ОСОБА_6 удар по голові, від чого останній впав на землю. Їй здалося, що в руках ОСОБА_14 була палиця, але як потім з`ясувалось це був металевй прут. Він був рівної форми, довжиною десь 70 см. Вона побачила як ОСОБА_15 піднявся, а з його голови текла кров. Бачила лише нанесення одного удару. Між сусідами на вулиці завжди виникали конфлікти з приводу утримання собак ОСОБА_4 , бо діти не можуть вільно ходити по вулиці.

Окрім того вина ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку, підтверджена наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- рапортом поліцейського СРПП ОСОБА_16 від 20.02.2023 року відповідно до якого, 20.02.2023 о 13:52 до ЧЧ Олександрійського РВП надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_1 від гр. ОСОБА_10 , про те, що за адресою АДРЕСА_2 у чоловіка ОСОБА_6 розбита голова. Сусід ОСОБА_4 арматурою наніс удар по голові. Внаслідок удару ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою голови. Конфлікт виник через вигул собак;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію прийнятий дізнавачем СД Олександрійського РВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_16 від ОСОБА_6 20.02.2023 року щодо спричинення йому тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події від 23.03.2023 року, проведеного за місцем вчинення кримінального правопорушення, на відкритій ділянці місцевості за адресою: провулок Кропивницького біля будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_4 , з фототаблицею;

- заявою ОСОБА_4 від 27.04.2023 року про дозвіл на проведення на території його домоволодінні слідчих дій;

- протоколом додаткового огляду місця події від 27.04.2023 року проведеного на території домоволодіння ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 , з фототаблицею;

- епікризом виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1394 ОСОБА_6 , згідно з яким він у період з 20.02.2023 до 06.03.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні, і йому встановлено повний діагноз: ЗМЧТ, струс головного мозку, забита рана волосистої частини голови, ІХС, дифузний кардіосклероз, ГХ II ст., ст.3 ф.р.4 (дуже високий) СН IIА ФК II, ангіопатія сітківки обох очей;

- комп`ютерною томографією головного мозку ОСОБА_6 від 22.02.2023 року, згідно з висновками якого у нього виявлені КТ- ознаки судинної енцефалопатії, помірна внутрішня гідроцефалія, полісинусит, кіста лівої максилярної пазухи;

- висновком експерта №47 від 05.03.2023, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної ділянки голови, осадження в скроневій ділянці зліва, крововилив грудної клітини зліва, які класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з розладом здоров`я на термін до 6-ти діб. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії предмету з ознаками тупого твердого та могли бути завдані рукою, ногою чи іншим тупим, твердим предметом;

- протоколом огляду речей від 07.04.2023 року, предметом якого є медична картка стаціонарного хворого №1394 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 21 аркушах;

- постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 07.03.2023 року, відповідно до якої відкопійовано медичну картку стаціонарного хворого №1394 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КП «ЦМЛ м. Олександрія» ОМР на 21 аркушах, яку визнано речовим доказом;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2023 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , який показав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень які повністю узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи та показаннями свідків;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2023 року за участі свідка ОСОБА_13 , яка показала обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- відеозаписом проведення слідчого експерименту від 14.04.2023 року;

- висновком судово-медичної експертизи №73/47 від 19.04.2023 року за підсумками якої вбачається, що під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 продемонстрував можливий механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. Описані у гр. ОСОБА_6 , 1955 р.н. тілесні ушкодження утворились в наслідок мінімум 3-х травматичних впливів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника про те, що обвинувачений не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: не спричиняв потерпілому легких тілесних ушкоджень, потерпілий впав з власної необережності, а обвинувачений лише намагався відвернути протиправне вторгнення на його подвір`я, суд вважає неспроможними і не може прийняти їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, встановленим в суді при розгляді справи, та надані обвинуваченим з метою уникнути відповідальності за скоєння кримінального правопорушення. Саме його винуватість в скоєнні вказаного у вироку кримінального проступку підтверджується послідовними показами в суді вищевказаних осіб потерпілого та свідків та узгоджуються з первинними медичними документами в частині локалізації та кількості ушкоджень потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_6 безпосередньо в суді підтвердив те, що між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт з приводу утримання собак обвинуваченим. Після зауваження потерпілого, обвинувачений маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та на настання негативних наслідків, тримаючи в руках металевий прут, який він мав при собі, приготувавши його для ремонту хвіртки, підійшов до обвинуваченого і наніс йому удар по голові та в область грудної клітини. Такі пояснення потерпілого підтверджуються показами свідка ОСОБА_13 , яка також суду пояснила, що перебуваючи на своєму подвір`ї її увагу привернули шум, крик та гавкіт собак на вулиці, через що вона підійшовши ближче до паркана побачила, як її сусід ОСОБА_4 , тримаючи в руках палицю, та замахуючись, наніс іншому її сусіду ОСОБА_6 удар по голові від якого останній впав на карачки. Після чого підвівшись, будучи весь у крові, побіг в напрямку свого будинку. Свідок ОСОБА_10 , також суду пояснила, що в цей час її не було вдома, але після дзвінка чоловіка вона відразу прийшла додому і побачила, що її чоловіка в положенні сидячі на дивані увесь закривавлений та блює . А коли вона його намагалась перевдягнути , бо його забирали до лікарні, на тілі чоловіка побачила сліди (полоси) від арматури, і це враховуючи, що її чоловік був у зимовій курточці, светрі та спідній одежі. Локалізації та кількості ушкоджень потерпілого також підтверджуються епікризом виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1394 ОСОБА_6 , згідно якого він у період з 20.02.2023 до 06.03.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагноз: ЗМЧТ, струс головного мозку, забита рана волосистої частини голови та висновком експерта №47 від 05.03.2023, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної ділянки голови, осадження в скроневій ділянці зліва, крововилив грудної клітини зліва.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 у суду немає. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена.

Пояснення обвинуваченого, що він не наносив потерпілому ОСОБА_6 удари, при цьому він бачив як після падіння з його голови тік томатний сік, суд визнає не розумними і навіть цинічними.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, раніше не судимий, пенсіонер.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, який посередньо характеризується за місцем проживання, свою вину не визнав і не розкаявся в скоєному, позицію потерпілого, який наголошує на тому, що обвинувачений не вибачився перед ним за свою протиправну поведінку, але на суворому покаранні не наполягав, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального проступку, в тому числі в ході судового розгляду кримінального провадження, та приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_4 , з метою його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.

Таке покарання обвинуваченому перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного та особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь заподіяну майнову шкоду у розмірі 3131,51 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн, а всього 18 131,51 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Щодо вимоги цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, то суд враховує, що потерпілому було спричинене легке тілесне ушкодження. З наданих суду чеків вбачається, що вони були видані в період з 20.02.2023 по 25.02.2023 року тобто в період нанесення тілесних ушкоджень та перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні з 20.02.2023 року до 06.03.2023 року, що підтверджується епікриз випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , а тому позовні вимоги про стягнення завданої матеріальної шкоди на користь потерпілого підлягають повному задоволенню, і з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь підлягає стягненню сума в розмірі 3 131,51 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Враховуючи , що ОСОБА_6 зазнав фізичного болю, переніс стрес, в результаті чого поніс моральні та фізичні страждання. Після отриманих тілесних ушкоджень його стан здоров`я значно погіршився. Отже, виходячи з засад розумності та справедливості, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 8 000,00 грн.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового слідства не застосовувалися.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним проступком, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану кримінальним правопорушенням заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 3 131,51 гривень та моральну шкоду у розмірі 8 000,00 гривень, всього 11 131 (одинадцять тисяч сто тридцять одна) грн 51 коп.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню:

- копію медичної картки стаціонарного хворого №1394 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КП «ЦМЛ м. Олександрія» ОМР на 21 аркушах - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня їх проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1