Справа № 462/2723/24
провадження 1-кп/462/385/24
У Х В А Л А

27 травня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження№ 0000150 від 06.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 01.04.2024 прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії обов`язків, покладених на них відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зокрема на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024, та на ОСОБА_5 ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2024,оскільки продовжують існувати ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а саме ризик ухилення обвинувачених від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні з приводу клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіаднні підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являється на всі виклики як органу досудового розслідування, так і суду та просив суд зменшити розмір визначеної обвинуваченому застави, оскільки такий для нього є явно непомірним, зважаючи на перебування на його утриманні двох малолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти вирішення питання продовження йому строку дії обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотань та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Судом встановлено, що 09.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід взяття під варту, із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.04.2024 включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваному у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до ст. слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 за першим викликом, не виїжджати за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

25.03.2024 підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку із внесенням застави в розмірі 242240 гривень був звільнений з-під варти ДУ ЛУВП (№19) і на нього покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до ст. слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 за першим викликом, не виїжджати за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартоюіз визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ грн 00 коп. У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано: прибувати до кабінету слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 з періодичністю, необхідною для належного проведення необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії обовязків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, покладених на нього ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.01.2024 на строк два місяці, тобто до 03.06.2024, а саме: прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за першим викликом; не виїжджати за межі м. Львова без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартоюіз визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ грн 00 коп. У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі покладено на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати до прокурора та суду на кожну вимогу;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

12.04.2024 на адресу суду надійшло повідомлення із Львівьскої установи виконання покарань (№19) про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнений 05.04.2024 з-під варти, у звязку із внесенням застав гр. ОСОБА_10 за ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувальним актом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 31.03.2023 Залізничним районним судом м. Львова за ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки та на основі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив корисливий злочин.

Зокрема ОСОБА_4 інкримінується, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставинах вступив у попередню змову із ОСОБА_5 , з метою вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) на території м. Львова.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи з корисливими мотивами, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, при цьому домовившись, що ОСОБА_4 вчинятиме відкрите викрадення чужого майна, а ОСОБА_5 забезпечуватиме подолання можливого опору з боку працівників магазину, почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 01.02.2024 близько о 23 год. 20 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_11 . Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизилися до стелажа із товаром, який розміщений посеред торговельного залу, у свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом розірвання упакування, дістав із нього пляшку настоянки «Медовуха гречана» ємкістю 0,5 л., вартістю 68 гривень 50 копійок без ПДВ. В цей час ОСОБА_5 своєю лівою рукою притримував упакування, для того, щоб ОСОБА_4 зміг довести їх спільний злочинний умисел. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , взявши вищевказаний алкогольний напій, попрямували до виходу із викраденим товаром, залишивши місце вчинення ними злочину, в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 08.11.2023 р. № 3429/2023, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ФОП ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 68 гривень 50 копійок без ПДВ. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відкритого заволодіння чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставинах вступив у попередню змову із ОСОБА_5 , з метою вчинення кримінального правопорушення, а саме повторного відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) на території м. Львова.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи з корисливими мотивами, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, при цьому домовившись, що ОСОБА_4 вчинятиме відкрите викрадення чужого майна, а ОСОБА_5 забезпечуватиме подолання можливого опору з боку працівників магазину, почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 02.02.2024 близько о 07 год. 55 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_12 . Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 наблизився до прилавка магазину, де вказав продавцю-касиру ОСОБА_13 на пляшку горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, та висловив бажання її придбати. Після цього, ОСОБА_13 взяла вищевказану пляшку горілки із стелажа та поклала її на прилавок, озвучивши вартість. У свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом ривка, схопив вказану пляшку горілки рукою. В цей час, ОСОБА_13 , з метою перешкоджання протиправним діям ОСОБА_4 , також рукою схопила вказану пляшку горілки, яку ОСОБА_4 , відштовхнувши руку ОСОБА_13 , ривком вирвав із її руки, після чого попрямував до виходу.

У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшовши у приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , залишився неподалік виходу, з метою забезпечення безперешкодного виходу із магазину ОСОБА_4 та подолання можливого опору, який могли вчинити продавці вказаного магазину. Надалі, ОСОБА_5 , побачивши та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 відкрито заволодів пляшкою горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, діючи за попередньо змовою, попрямував до виходу із магазину, відчинив двері, вийшов із приміщення магазину та тримав вхідні двері відчиненими. В цей момент в дверях магазину стала продавець-касир ОСОБА_14 . з метою недопущення виходу ОСОБА_4 із викраденим товаром. Натомість ОСОБА_5 , для подолання опору ОСОБА_14 , застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме схопив останню рукою за волосся та витягнув її із приміщення магазину, завдавши потерпілій ОСОБА_14 фізичного болю, чим звільнив прохід для ОСОБА_4 , який скористався цим та вийшов із приміщення магазину.

Надалі ОСОБА_4 , який мав при собі викрадений товар, спільно ОСОБА_5 залишили місце вчинення ними злочину та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 08.11.2023 р. № 3429/2023, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Відтак, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Поруч з цим, ОСОБА_5 інкримінується, що 01.02.2024 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщенні магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в якому здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_11 ». Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизилися до стелажа із товаром, який розміщений посеред торговельного залу, у свою чергу ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом розірвання упакування, дістав із упакування вказану склянку горілку рукою. У свою чергу ОСОБА_5 в цей час притримував упакування своєю лівою рукою, для того щоб ОСОБА_4 , зміг довести їх злочинний умисел до кінця, після чого ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 взявши необхідний їм товар попрямували до виходу із викраденим майном та залишили місце події, надалі розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ФОП « ОСОБА_11 » матеріальної шкоди на суму 68 гривень 50 копійок без ПДВ.

Також, 02.02.2024 року близько 07 год. 55 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщенні магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в якому здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_12 ». Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 наблизився до стелажа із товаром, та вказав продавцю-касира ОСОБА_13 на пляшку горілки «Первак Домашній Пшеничний» 0,25 л вартістю 36 гривень 25 копійок, без ПДВ, та висловив бажання придбати. Після цього, ОСОБА_13 зняла вище вказану пляшку горілки із стелажа та поклала її на прилавок, поруч каси, озвучивши її вартість. У свою чергу ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом ривка, схопив вказану пляшку горілки рукою. ОСОБА_13 , з метою перешкоджання протиправним діям ОСОБА_4 також руками схопила вказану пляшку горілки, в той же час ОСОБА_4 наніс удар лівою рукою по руках ОСОБА_13 та різким ривком вирвав пляшку горілки із рук ОСОБА_13 , після чого попрямував до виходу. У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшовши у приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , залишився неподалік виходу, з метою забезпечення безперешкодного виходу із магазину ОСОБА_4 та подолання можливого опору, який могли вчинити продавці вказаного магазину. Надалі, ОСОБА_5 , побачивши та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 відкрито заволодів пляшкою горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, діючи за попередньо змовою, попрямував до виходу із магазину, відчинив двері, вийшов із приміщення магазину та тримав вхідні двері відчиненими. В цей момент в дверях магазину стала продавець-касир ОСОБА_14 . з метою недопущення виходу ОСОБА_4 із викраденим товаром. У свою чергу ОСОБА_5 , з метою подолання опору ОСОБА_14 , застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме схопив останню рукою за волосся та витягнув її із приміщення магазину, завдавши потерпілій ОСОБА_14 фізичного болю, чим звільнив прохід для ОСОБА_4 , який скористався цим та вийшов із приміщення магазину.

Надалі ОСОБА_4 , який мав при собі викрадений товар, спільно ОСОБА_5 залишили місце вчинення ними злочину та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Суд звертає увагу на те, що серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до

п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа №33977/97) є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: зокрема ОСОБА_4 може переховуватися від суду, так як останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання, лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відтак може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного постійного джерела доходу, що може спонукати до вчинення іншого кримінального правопорушення з метою матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час та місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме в громадському місці, у денну пору дои, під час воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має достатніх моральних цінностей та соціально-стримуючих факторів.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, суспільну небезпечність та спосіб вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, оскільки останній офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного постійного джерела доходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час та місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме в громадському місці, у денну пору доби, під час введеного на території України воєнного стану, наведене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 також є особою, яка не має достатніх моральних цінностей та соціально-стримуючих факторів.

Відтак, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та дані про особу обвинувачених та те, що обставини обгрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_15 до вчинення вказаного кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються представленими матеріалами, із врахуванням, що на даній стадії судового провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинні вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зокрема ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024 та відповідно ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2024, є підставним та підлягає задоволенню.

Відтак, зважаючи на те, що раніше визначений судом строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується, в цілях запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, оскільки судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено, у зв`язку із чим обвинувачені можуть ухилитися від суду з метою уникнення відповідальності, для забезпечення їх належної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_16 слід продовжити строк дії, покладених на них обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави на строкще 2 (два) місяці, тобто до 27.07.2024.

Щодо заявленого захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 клопотання про зменшення розміру раніше визначеної судом обвинуваченому ОСОБА_4 застави, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Суд звертає увагу на те, що визначаючи ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із оцінки обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 (тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обстановку та спосіб його вчинення), дані про особу підозрюваного (його вік, стан здоров`я, майновий стан),та водночас наявність ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й визначив розмір застави в межах, передбачених п. 2

ч. 5 ст. 182 КПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року, якою було застосовано до

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави залишено без змін.

Стороною захисту на обгрунтування доцільності зменшення раніше визначеного розміру застави обвинуваченому не наведено належних доводів та не підтверджено їх жодними доказами, в той же час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, свідки у кримінальному провадженні не допитані, а встановлені при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, відтак суд приходить до переконання, що з метою забезпечення кримінального провадження та гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого, застава саме у раніше визначеному розмірі 80 прожиткових мінімумів є достатньою для того, щоб утримати його від протиправної поведінки, а тому підстави для зміни розміру застави та задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст. 176-178, 194, 314-317, 331 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, покладених на нього ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Лвьова від 09.01.2024 на строк два місяці, тобто до 27.07.2024, а саме:

- прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за першим викликом;

- не виїжджати за межі м. Львова без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, покладених на нього ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.04.2024 на строк два місяці, тобто до 27.07.2024, а саме:

- прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за першим викликом;

- не виїжджати за межі м. Львова без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не пілягає.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/2723/24

Слідчий суддя ОСОБА_1