КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2938/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, - строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.05.2024 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 160 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 000 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 в разі внесення застави, наступні обов`язки, а саме:

- не відлучатися із міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування як безпосередньо, так й через інших осіб зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування до 23.05.2024 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , вказує на те, що оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, а також висновки викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги вказує, що жодної підстави для збільшення розміру застави ОСОБА_8 а ні прокурором, а ні слідчим суддею не наведено. Це зумовлено тим, що такі підстави відсутні та не передбачені КПК України, про що захисник в судовому засідання наголошував.

Апелянт зазначає, що збільшення розміру застави погіршило становище ОСОБА_8 та такий розмір застави для підозрюваного став ще більш непомірним.

Також, апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя не встановив стан здоров`я ОСОБА_8 та можливість його перебування під вартою. Однак, останній з 2012 року має серйозне онкологічне захворювання, у зв`язку з чим потребує постійного медичного догляду, а в умовах тримання під вартою це є неможливим.

Так, адвокат ОСОБА_8 звернувся до прокурора у кримінальному провадженні з клопотанням щодо забезпечення дотримання його прав на охорону здоров`я та медичну допомогу, проте прокурор відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Крім того, апелянт вказує, що слідчим суддею не було враховано волонтерську діяльність ОСОБА_8 , його репутацію, яка нівелює можливість вчинення ним ризиків.

Апелянт зазначає, що клопотання не містить обставини, які могли б свідчити про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики існують та не зменшились.

Більше того, стороною обвинувачення взагалі не зафіксовано та не надано доказів щодо існування будь-яких ризиків, які б обґрунтовували необхідність подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою.

Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з обмеженням права на свободу.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_8 ніколи не обіймав жодної з посад, визначених п. 1-2 ч. 4 ст. 216 КПК України, щодо яких слідчі органів ДБР уповноважені здійснювати досудове розслідування. Розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_8 підслідне слідчим органів Національної поліції України.

Так, вже після застосування запобіжного заходу, 09.01.2024 постановою прокурора визначено підслідність за слідчими ГСУ НПУ. В той же час, у зв`язку з штучно створеними підставами, досудове розслідування у кримінальному провадженні знову доручено слідчим ДБР.

Однак, докази на обґрунтування підозри та необхідність продовження строку тримання під вартою були зібрані неуповноваженим органом досудового розслідування.

Таким чином докази, які обґрунтовують необхідність тримання під вартою ОСОБА_8 є недопустимими, в силу положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, оскільки зібрані слідчими ДБР з порушенням правил підслідності.

Апелянт також вказує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягало розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки органом досудового розслідування був Центральний апарат ДБР. Також, згідно матеріалів клопотання всі слідчі дії, які проводились у кримінальному провадженні за місцезнаходженням слідчих, тобто за адресою: АДРЕСА_2 . Територіально вказана адреса відноситься до Шевченківського районного суду м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, в підтримку вимог поданих апеляційних скарг, які останні просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001135 від 25.12.2023 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч.1 ст. 365, ч. 1 ст. 309 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

30.12.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Львів, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

30.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.02.2024 (включно), з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 160 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 429 440 000 гривень (чотириста двадцять дев`ять мільйонів чотириста сорок тисяч) грн. у національній грошовій одиниці України.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_12 як безпосередньо, так й через інших осіб; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_18 від 23.02.2024 строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено у межах строку досудового розслідування, а саме до 29.03.2024 із визначенням розміру застави 160 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 429 440 000 (чотириста двадцять дев`ять мільйонів чотириста сорок тисяч) гривень.

Вищевказаною ухвалою, вразі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 , також, покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування як безпосередньо, так й через інших осіб зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також іншими особами, яких необхідно допитати у кримінальному провадженні в статусі свідків, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 з дня повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, закінчивсяся 29.02.2024.

У зв`язку з чим, 21.02.2024 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 продовжено до трьох місяців, тобто до 29.03.2024.

В подальшому, унаслідок особливої складності провадження та у зв`язку з необхідністю проведення низки процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, до суду скеровано клопотання слідчого, погоджене заступником Генерального прокурора, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 до 6 (шести) місяців, тобто до 29.06.2024.

За результатами розгляду вищевказаного клопотання 22.03.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_20 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 29.06.2024.

25.03.2024 слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , за погодженням заступника начальника третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_21 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий вказав, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2024 у справі № 757/8645/24-к, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дії з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчиненого злочину. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

25.03.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, - строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.05.2024 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 160 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 000 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 в разі внесення застави, наступні обов`язки, а саме:

- не відлучатися із міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування як безпосередньо, так й через інших осіб зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування до 23.05.2024 включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники, доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення, та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянтів, вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином. На даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З урахування встановлених обставин, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, вік, сімейний стан, можливі наслідки вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні довів наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 , з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду матеріалів кримінального провадження № 0000876; протоколом обшуку приміщення закладу громадського харчування «Very Tasty Cafe», під час якого 29.12.2023 виявлено та вилучено грошові кошти, що є предметом даного злочину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Всупереч твердженням апелянтів, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк до 23.05.2024.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 160 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 000 гривень.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_8 , підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, вищевказані доводи апелянта, що жодної підстави для збільшення розміру застави ОСОБА_8 а ні прокурором, а ні слідчим суддею не наведено, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, взявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного.

Твердження апелянта, що ОСОБА_8 має серйозне онкологічне захворювання, у зв`язку з чим потребує постійного медичного догляду, а в умовах тримання під вартою це є неможливим, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду. При цьому, колегія суддів зауважує, що особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Доводи апелянта, що слідчим суддею не було враховано волонтерську діяльність ОСОБА_8 , його репутацію, яка нівелює можливість вчинення ним ризиків, колегія суддів бере до уваги та зазначає, що позитивна характеристика підозрюваного у певній мірі зменшує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте не настільки, аби нівелювати їх повністю.

Щодо тверджень апелянта, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з обмеженням права на свободу, апеляційний суд зазначає наступне.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 369 КК України, у якому він підозрюється, має високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстави для застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Щодо доводів сторони захисту, що докази, які обґрунтовують необхідність тримання під вартою ОСОБА_8 є недопустимими, в силу положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, оскільки зібрані слідчими ДБР з порушенням правил підслідності, колегія суддів зауважує, що оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому вищезазначені доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження апелянта, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягало розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки органом досудового розслідування був Центральний апарат ДБР. Також, згідно матеріалів клопотання всі слідчі дії, які проводились у кримінальному провадженні за місцезнаходженням слідчих, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , а територіально вказана адреса відноситься до Шевченківського районного суду м. Києва, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду у зв`язку з наступним.

Юридична адреса місцезнаходження органу досудового розслідування - Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань: м. Київ, 01011, вул. Панаса Мирного, 28.

Крім того, адреса: АДРЕСА_3 зазначена як юридична адреса Центрального апарату Державного бюро розслідувань на офіційному сайті ДБР.

Таким чином, юридична адреса Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань територіально не знаходиться в межах Шевченківського району м. Києва.

Інші належні відомості про територіальне знаходження органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001135 від 25.12.2023, а саме: Державного бюро розслідувань - в межах Шевченківського району м. Києва, відсутні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги сторони захисту з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405. 407, 422 КГІК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4