ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/2599//24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 716 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 16.02.2024, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, не маючого на вихованні неповнолітніх та малолітніх дітей, який є само зайнятою особою (фізична особа-підприємець), не судимого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України,

ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, тобто до 16.07.2024 року, включно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та, встановлений нею, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість підозри, з огляду на те, що судом були досліджені протоколи допиту свідків, а не допитувались свідки безпосередньо. А тому, вважає підозру припущенням, зокрема, щодо мотиву нібито вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та посилання на докази, які не досліджувались слідчим суддею безпосередньо.

Крім того, просить врахувати, що підозрюваний має соціальні зв`язки, що свідчить про відсутність ознак того, що така особа буде переховуватись від слідства, а також постійне місце проживання, репутацію відповідального та законослухняного громадянина, жодних нарікань з боку керівництва чи свідчень про антисоціальну поведінку органом досудового розслідування не надано. Підозрюваний не є раніше судимим, про підозру у іншому кримінальному правопорушенні, не повідомлявся. У даному кримінальному провадженні відсутня матеріальна шкода, а тому, вважає рішення незаконним та необґрунтованим та просить скасувати його.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний, його захисник та прокурор в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлявшись належним чином про дату та час розгляду апеляційної скарги, будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи за їх відсутністю не надали. На особистій участі не наполягали, від прокурора надійшла заява про розгляд справи без нього.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.Крім того, такий розгляд відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваного не стосується погіршення становища підозрюваного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 16.02.2024, за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року виник злочинний умисел, направлений на вчинення в умовах воєнного стану державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, в умовах військового стану, керуючись антидержавницькими мотивами, вирішив надавати вказану допомогу держави-агресору рф надавши добровільну згоду представнику держави-агресора рф громадянину вказаної рф ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на здійснення збору робочих схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини» () та інших підприємств, задіяних у проектуванні та виготовлені комплектуючих частин, які використовуються у будівництві та експлуатації ГЕС, АЕС, ТЕС, в тому числі на території держави-агресора, з подальшою передачею таких відомостей останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року, умисно вчиняв дії, направлені на досягнення своєї мети на надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та залучив до своєї протиправної діяльності працівників АТ «Укренергомашини» () задля отримання робочих схем, креслень та службової документації вказаного підприємства, запропонував їм вчиняти незаконні дії для здобуття робочих схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини» () громадянам України - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальнику конструкторського відділу енергозапчастин та організації проектних робіт АТ «Українські енергетичні машини» та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - заступнику начальника зварювально-механічного цеху (109) з виробництва (заготівельно-зварювальних) АТ «Українські енергетичні машини», на що останні надали свою добровільну згоду.

В подальшому, діючи умисно та добровільно, на шкоду економічній безпеці України та за попередньої змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_6 отримавши від останніх здобуті у незаконний спосіб робочі схеми та креслення комплектуючих, розроблених АТ «Укренергомашини» (), перебуваючи в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року у копіювальному центрі «Моделіст», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 здійснив копіювання вказаної документації, після чого, перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою використання мережі Інтернет передав отримані ним у незаконний спосіб відомості представнику держави-агресора рф громадянину вказаної держави ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб з останніми, ОСОБА_6 , перебуваючи у копіювальному центрі «НОН-СТОП», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 26.02.2024, 28.02.2024, 01.03.2024, 04.03.2024, 05.03.2024, 06.03.2024, 08.03.2024, 11.03.2024, 18.03.2024 та 29.03.2024, здійснив копіювання отриманої напередодні від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 робочі схеми та креслення комплектуючих, розроблених АТ «Укренергомашини» (), після чого, перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою використання мережі Інтернет передав отримані ним відомості представнику держави-агресора рф громадянину вказаної держави ОСОБА_9 .

Виконавши всі дії які вважали за необхідне для досягання своєї мети, ОСОБА_6 , діючи умисно та добровільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, передав представнику держави-агресора рф ОСОБА_9 копії робочих схем та креслень комплектуючих до турбін потужністю 200 1000 МВт (серії К-200, К-300, К-500, К-1000), розроблених АТ «Укренергомашини» ().

Таким чином, ОСОБА_6 у зазначений вище період часу підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб кримінально караного діяння-злочину, пов`язаного з державною зрадою, вчиненого в умовах воєнного стану, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам держави Україна; - мета - заподіяння шкоди економічній безпеці України, оскільки враховуючи повномасштабне вторгнення держави-агресора рф на території України виникла реальна загроза економічній безпеці в умовах тріваючої військової агресії з боку рф, перелік яких визначено Стратегією економічної безпеки України на період до 2025 року, затвердженою Указом Президента України від 11 серпня 2021 р. № 347/2021, згідно якого економічна безпека України, серед іншого, включає в себе такі складові як фінансова, виробнича та зовнішньоекономічна безпека.

Так, основними викликами та загрозами у сферах фінансової, виробничої та зовнішньоекономічної безпеки, а отже економічній безпеці України в цілому, які виникають через збройну агресію російської федерації та тимчасову окупацію частини території України, є втрата доходів бюджету внаслідок поширених явищ «сірого» експорту товарів, в тому числі з критичного сектору економіки, до якого, без сумніву, входять об`єкти атомної, теплової та гідроелектрогенерації, втрата частини промислового потенціалу внаслідок збройної агресії російської федерації тощо.

Враховуючи вищезазначені виклики та загрози, передача представникам держави-агресора рф робочих схем та креслень деталей, розроблених АТ «Укренергомашини» () та іншими підприємствами, задіяними у проектуванні та виготовленні комплектуючих частин, які використовуються у будівництві та експлуатації ГЕС, АЕС, ТЕС, призведе до завдання шкоди економічній безпеці України шляхом створення умов для функціонування енергетичної галузі економіки держави-агресора, а отже і забезпечення працездатності оборонного комплексу російської федерації, забезпечення її міцних конкурентних позицій на світовому ринку в сфері виготовлення та постачання комплектуючих для об`єктів атомної, теплової та гідроелектрогенерації, при цьому зменшивши роль українських підприємств в даних процесах, тим самим створивши ризики обмеження експорту та неотримання податків від реалізації українських товарів та надання послуг.

Крім цього, вказане вище створить передумови до забезпечення сталої роботи російських ГЕС, АЕС, ТЕС, завдяки яким здійснюється видобуток електричної енергії, необхідної для безперебійного функціонування військово-промислового комплексу російської федерації, що дає їй можливість в умовах повномасштабного вторгнення в Україну збільшувати та розвивати свої потужності для виготовлення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, інших засобів масового ураження, ремонту та будівництва військової техніки, засобів радіоелектронної боротьби, безпілотних літальних апаратів, тощо.

- вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність добровільної згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони;

- спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний сталий зв`язок;

- усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчиняють злочин проти держави Україна, бажали та свідомо допускали і передбачали настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій;

- здійснення підривної діяльності проти України у вигляді надання допомоги державі-агресору у проведенні такої діяльності, а саме: збирання і передача представнику держави-агресора рф копій робочих схем та креслень комплектуючих до турбін потужністю 200 1000 МВт (серії К-200, К-300, К-500, К-1000), розроблених АТ «Укренергомашини» ().

- добровільний характер протиправної, злочинної діяльності, здійснений з власного бажання, без будь-якого фізичного чи психічного примусу;

- спрямованість та активність всіх дій, пов`язаних з наданням іноземній державі (державі-агресору, «рф») допомоги в проведенні підривної діяльності проти України і бажанням цього, характеризуються усвідомленістю того, що вони вчиняють дїї направлені на державну зраду в умовах воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_6 своїми умисними і протиправними діями підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групою осіб тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28,ч. 2 ст. 111 КК України.

15.04.2024 о 23 год 14 хв ОСОБА_6 затриманий слідчим слідчого відділу Управління СБ України у Харківській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

16.04.2024 громадянину України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групою осіб тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28,ч. 2 ст. 111 КК України.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2024 включно без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з урахуванням його складності, постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури продовжено до 3 місяців, тобто до 16.07.2024 . При цьому, строк тримання підозрюваних під вартою спливає 13.06.2024.

Враховуючи вищевикладене, слідчий звернувся з клопотанням про продовження підозрюваному строку тримання під вартою, з метою закінчення досудового розслідування для виконання низки слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Слідчий зазначив, що необхідно здійснити ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: встановити та допитати усіх свідків; - провести огляди вилученого в ході проведення обшуків майна; - провести комп`ютерну експертизу, предметом дослідження якої є вилучені мобільні телефони, ноутбуки, планшети, комп`ютерна техніка, накопичувачі інформації; - отримати відповіді на направлені запити в порядку ст. 93 КПК України, з метою встановлення усіх обставин, які характеризують особи підозрюваних; - провести експертизи або дослідження з залученням спеціаліста, з метою ідентифікації номенклатури товарів, робочі креслення яких передавались представнику рф; - отримати відповідь від Міненергетики, з метою додаткового встановлення наявності або відсутності факту завдання шкоди інтересам держави діями підозрюваних; - провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та вичерпного кола осіб, причетних до його вчинення; - отримати тимчасовий доступ до документів операторів зв`язку, з метою встановлення місць перебування підозрюваних під час вчинення ними злочинних дій; - виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Виконати зазначені процесуальні дії раніше не видавалось за можливе, у зв`язку зі складністю провадження та необхідністю проведення інших слідчих та процесуальних дій, які були направлені на встановлення обставин та документування протиправної діяльності підозрюваних, через необхідність отримання відомостей від значної кількості підприємств, установ, організацій, у зв`язку з значним обсягом матеріалів та речових доказів, які необхідно дослідити, а також труднощами у пошуку та залученні у якості спеціалістів осіб, які володіють спеціальними знаннями у сфері енергетики, а також через ведення активний бойових дій у Харківській області, що призводить збільшення часу, необхідного на планування та проведення слідчих дій, беручи до уваги необхідність забезпечення безпеки їх учасникам.

Проте, в разі їх проведення, результати цих слідчих та процесуальних дій матимуть значення для судового розгляду, оскільки вони направлені на документування протиправної діяльності підозрюваних та в подальшому будуть доказами у провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, виникає необхідність у продовженні строку тримання під вартою останнього, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які , на час звернення з клопотанням, не зменшились.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яка підтверджена: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.03.2024; протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.04.2024; протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.04.2024; протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо контроль особи від 05.04.2024; протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.05.2024; висновком спеціаліста від 09.04.2024; протоколами обшуків від 15.04.2024.

Також вважав встановленими продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що були раніше встановленими, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії рф проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупованих частинах території України та на території рф; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі знищити, сховати або спотворити електронні пристрої, магнітні носії інформації, які останній використовував при вчиненні кримінального правопорушення, та які не були виявлені слідством, а також знищити, сховати або спотворити схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини»; може незаконно впливати на інших підозрюваних, оскільки вказані особи знайомі, підтримують особисті дружні відносини, діяли за попередньою змовою групою осіб, та на свідків у даному кримінальному проваджені; маючи зв`язки з представниками держави-агресора рф, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Беручи до уваги вищезазначене, а також особу підозрюваного, який є громадянином України, з вищою освітою, не судимий, зареєстрований та проживає в м. Харкові, не одружений, дітей або непрацездатний інших осіб на утриманні немає, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є військовозобов`язаним, ФОП, слідчий суддя дійшов висновку, що всі зазначені дані про особу підозрюваного не зменшують існування встановлених ризиків, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, під час розгляду клопотання, слідчою суддею було встановлено наявність у підозрюваного захворювань, однак даних про погіршення здоров`я надано не було, як і відомостей про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою.

Враховуючи наявність визначених ризиків, а також те, що даний злочин, що інкриміновано є злочином проти основ національної безпеки України, який вчинений під час дії воєнного стану, слідчий суддя вважав, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність встановлених ризиків за ст. 177 КПК України, а тому дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, навіть за наявності наданих даних по особі підозрюваного, продовживши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Характер висунутої йому підозри у вчиненні в умовах воєнного стану державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду економічній безпеці України, шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України., дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Докази, що надані суду, вказують на доведеність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або судуабо продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється., усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії рф проти України, зокрема на тимчасово окупованих частинах території України та на території рф та маючи зв`язки з представниками держави-агресора рф.

Також є достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі електронні пристрої, магнітні носії інформації, які останній використовував при вчиненні кримінального правопорушення, та які не були виявлені слідством, а також схеми, креслення та службову документацію АТ «Укренергомашини». Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних, оскільки вказані особи знайомі, підтримують особисті дружні відносини, діяли за попередньою змовою групою осіб, та на свідків у даному кримінальному проваджені.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

При встановленні наявності ризику впливу на інших учасників кримінального провадження, колегія суддів враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). А тому, ризик впливу на існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом, визнаючи доведеним можливість незаконного впливу підозрюваним на інших підозрюваних, свідків, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Фактичні обставини справи, згідно пред`явленої ОСОБА_6 підозри, та вагомість наявних доказів про вчинення ним державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, а тому, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян.

Зазначені обставини і наявність вказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді триманні під вартою без права внесення застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції по даній справі, колегія суддів приймає до уваги рішення Конституційного Суду України від 13 06 2019 року в тій його частині, де звернута увага на необхідність дотримання вимог п.1 ч.1 ст.178 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, у тому числі вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності пред`явленої підозри, об`єктивними відомостями не підтверджені. Питання щодо винуватості або невинуватості на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки такі питання підлягають оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. В даному випадку, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання його причетності до вчинення інкримінованих йому дій.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року щодо продовження щодо підозрюваного за ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 16.07.2024 року, включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4