Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (зі слів), має вищу освіту, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2024 року включно, з визначенням розміру застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн.,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , взагалі не доведено причетність останнього до злочинів, в яких він підозрюється. Вказує, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.277 КПК України та порушено підслідність даного кримінального провадження, а тому підозра оголошена неуповноваженою особою. Зазначає, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не доведені, а також не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилається на те, що слідчім суддею не враховано, що підозрюваний молодого віку, раніше не судимий, зареєстрований як фізична особа підприємець, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, неодноразово брав участь у заходах щодо допомоги ЗСУ. Вважає, що застосований запобіжний захід є занадто суворим, а визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 13.11.2023 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 10.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше січня 2021 року ОСОБА_11 , являючись власником та фактичним керівником TOB «ДІКО Україна», а із 24.05.2022 власником та фактичним керівником TOB «ЕКОВУД-К», з метою особистого неправомірного збагачення розробив злочинний план реалізації за кордоном пиломатеріалів, отриманих шляхом переробки незаконно зрубаних дерев, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом складання та використання завідомо підроблених офіційних документів, які б підтверджували достовірність факту законного набуття пиломатеріалів та були використані в подальшому для отримання у територіальних підрозділах Державного агентства лісових ресурсів України Сертифікатів.

Так, до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний, зокрема, ОСОБА_8 , який не маючи господарських операцій з купівлі-продажу лісоматеріалів та пиломатеріалів між ФОП ОСОБА_8 з однієї сторони та низкою фізичних осіб-підприємців, приватних підприємств та господарських товариств з іншої, усвідомлюючи, що у такий спосіб до бланків заздалегідь підшуканих ним особисто та іншими особами бланками накладних з наявними на них відтисками печаток суб`єктів господарювання вносяться неправдиві відомості, з метою надання вказаним документам статусу офіційних та подальшого використання цих підроблених офіційних документів під час оформлення Сертифікатів, умисно, у період з 12.08.2021 по 04.10.2021, використав печатку ФОП ОСОБА_8 для посвідчення таких документів на загальну суму 3 230 340 гривень, які останній використав для маскування факту виготовлення пиломатеріалів із незаконно зрубаного лісу, а також отримання Сертифікатів з метою подальшої реалізації цих пиломатеріалів за кордоном, шляхом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Також ОСОБА_8 умисно надав та використав свої особові карткові рахунки для зняття та подальшого розподілу грошових коштів в сумі 2 761 200 грн, зарахованих на указані карткові рахунки TOB «ДІКО УКРАЇНА» за начебто придбані у ФОП ОСОБА_8 пиломатеріали, між іншими учасниками групи, у тому числі шляхом перерахування частини коштів в сумі 703 562,55 грн на особовий рахунок ОСОБА_11 .

30.10.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні ряду інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК та неможливістю запобігання вказаним ризикам шляхом застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у інкримінованих останньому кримінальних правопорушеннях та доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважав, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам. Водночас, слідчий суддя вважав, що лише застава в 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням даних про його особу.

В судове засідання захисник ОСОБА_9 не з`явився.

Колегія суддів з`ясувавши думку сторін провадження, та з урахуванням присутності захисника ОСОБА_7 , вважає можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з доповненнями, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги з доповненнями, перевіривши доводи апеляційної скарги та доповнень до неї, а також матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000242 від 10.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

30.10.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження: рапортом про вчинення кримінального правопорушення УСБУ від 30.05.2022; листом №57/51/500 від 08.02.2022 та відповідь на нього ТОВ «Совиалл» №15/02 від 15.02.2022; поясненням від 09.12.2021; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5/2-1895 від 30.11.2022; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5/2-559 від 24.03.2023; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000242 від 10.06.2022, №5/2- 518 від 22.03.2023; листом №0410-3/04.10.2023; листом №131 від 24.08.2023; листом УСБУ в Житомирській області №57/2831 від 13.03.2023; листом УСБУ в Житомирській області №57/3085 від 20.03.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 30.10.2023; накладними на купівлю та продаж пиломатеріалів; протоколом обшуку від 20.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , від 27.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 21.06.2023; корінцем повістки про виклик від 30.10.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтованості підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на даній стадії процесу, вказаних доказів достатньо для того, щоб стверджувати про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Більш того, відповідно до ч.1 ст.89 КПК України питання допустимості доказів вирішує суд під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України 30.10.2023, однак в матеріалах судового провадження відсутні докази того, що стороною захисту було оскаржено повідомлення про підозру ОСОБА_8 в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України. Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції прокурор підтвердив вказані обставини.

Посилання захисника на те, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 не містить у собі конкретних обставин злочину, встановлених органом досудового розслідування, які підлягають доказуванню, не є предметом перевірки апеляційним судом, оскільки в межах даного процесу перевіряється лише законність ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія судді вважає також безпідставними доводи захисника про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з порушенням підслідності, оскільки постановами прокурора Житомирської обласної прокуратури від 10.10.2023 та 11.10.2023 визначено підслідність об`єднаного кримінального провадження №0000242 за слідчим управлінням ГУ НП в Житомирській області.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який, зокрема підозрюється у вчиненні тяжкого (ч.4 ст.246 КК України) та особливо тяжкого (ч.3 ст.201-1 КК України) злочинів, неодружений, не має осіб на утриманні, до слідчого судді не з`являвся тривалий час, був відсутній на момент виконання ухвали слідчого судді про привід від 29.11.2023 за адресою місця проживання у м. Києві, яку особисто повідомив органу досудового розслідування, неможливості співробітниками УСБУ в Житомирській області тривалий час встановити місцезнаходження та місцеперебування ОСОБА_8 , з урахуванням того, що участь підозрюваного у судовому засіданні була забезпечена після затримання підозрюваного на підставі ухвали слідчого судді та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень з урахуванням поведінки підозрюваного, який ухилявся від явки до слідчого судді, був відсутній за адресою місця проживання у м. Києві, яку особисто повідомив органу досудового розслідування, а у судове засідання був доставлений після затримання більш ніж через 3 місяці на підставі ухвали слідчого судді.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтований тим, що ОСОБА_8 , будучи активним учасником може у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу або у інший спосіб незаконно впливати на осіб, які ще не були допитані у якості свідків у даному кримінальному провадженні, а також осіб, які безпосередньо можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що з матеріалів НСРД вбачається, що ОСОБА_8 вживав конспіративні заходи, спрямовані на приховування своєї протиправної діяльності, а характер та послідовність злочинів ОСОБА_8 , у вчиненні яких він підозрюється, може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та доведеності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 06.12.2023 особисто прибув до місцевого суду для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді від 29.11.2023 про привід підозрюваного мала бути анульована, є необґрунтованими, оскільки 29.11.2023 слідчим суддею було постановлено ухвалу про привід підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого судді у судове засідання на 01.12.2023 (т.1 а.с.165). 06.12.2023 підозрюваним ОСОБА_8 до Корольовського районного суду м. Житомира подано клопотання про призначення дати судового засідання та анулювання ухвали про дозвіл на затримання, в якому зазначена адреса його місця знаходження АДРЕСА_1 (т.1 а.с.188). Однак, в подальшому, протягом тривалого часу ОСОБА_8 не з`являвся у судові засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, аж поки не був затриманий на підставі ухвали слідчого судді 22.02.2024 (т.1 а.с.200-204).

Відповідно до п.2-1 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу до суду втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.

На переконання апеляційного суду, перебування підозрюваного ОСОБА_8 в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира 06.12.2023 не свідчить про його добровільне з`явлення до слідчого судді, оскільки згідно матеріалів судового провадження, у цей день відповідне судове засідання призначено не було і доказів того, що він з`явився саме до слідчого судді на розгляд вказаного клопотання не надано.

Також є необґрунтованими доводи захисника щодо направлення повідомлень та повісток про виклики підозрюваного за адресою реєстрації останнього, а не за його фактичним місцем проживання, про яке було відомо органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_8 власноручно зазначив адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 у своєму клопотанні від 06.12.2023 (т.1 а.с.188), така ж адреса зазначалася і захисником підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний молодого віку, раніше не судимий, зареєстрований як фізична особа підприємець, має постійне зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має тривалі відносини зі своєю дівчиною та планує створити сім`ю, неодноразово брав участь у заходах щодо допомоги ЗСУ, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи захисника про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано занадто суворий запобіжний захід та визначено непомірний розмір застави, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі. Розмір застави визначено у межах, встановлених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-1 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та майнового стану підозрюваного.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2024 року включно, з визначенням розміру застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: