Справа № 561/297/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Світличного Р.В.

з участю секретаря Савич Ж.В.,

прокурора Полюховича Ф.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 0000168 від 29 жовтня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 упродовж 2023 року умисно, систематично вчиняє психологічне, фізичне та економічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 внаслідок чого остання неодноразово зверталася да допомогою до правоохоронних органів.

10 лютого 2023 року близько 17:00 год ОСОБА_2 , в будинку за місцем свого проживання, що в с. Вичівка, Вараського району, Рівненської області, в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , влаштувавши з нею сварку, під час якої висловлювався адресу останньої нецензурною лайкою в присутності малолітньої доньки, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Зарічненського районного суду від 02 березня 2023 року був визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів з доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Крім цього, 18 серпня 2023 року ОСОБА_2 , перебуваючи в житловому будинку, за вищевказаною адресою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , яке виразилось в умисних діях психологічного та фізичного характеру, за що постановою Зарічненського районного суду від 06 вересня 2023 року повторно визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів з доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Попри це, будучи попередньо притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не ставши на шлях виправлення та продовжуючи вчинення своїх протиправних дій, 28 жовтня 2023 року близько 18:00 год, перебуваючи за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно влаштував сварку з ОСОБА_1 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_1 разом із донькою змушена була покинути житловий будинок, з метою уникнення в такий спосіб ескалації конфлікту. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 шляхом погроз застосування фізичної сили перешкоджав в доступі до житлового будинку потерпілій, чим вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

У зв`язку із вказаними діями ОСОБА_2 , систематичними конфліктами, погрозами фізичною розправою, потерпілій ОСОБА_1 завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю, що спричинило побоювання останньої за свою безпеку, нездатність захистити себе та своїх дітей, а також в значній мірі погіршило якість життя останньої та призвело до фізичних та психологічних страждань.

Дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

На стадії досудового розслідування 14 лютого 2024 року між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_2 було укладено угоду про примирення. Умовами угоди про примирення, сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, підозрюваний ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та примирився з потерпілою, сторонами узгоджено покарання у виді громадських робіт на строк 150 год, зазначено наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та інші учасники судового провадження просили угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Частиною 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого. В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що угоду про примирення її сторонами укладено за ініціативою потерпілої.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для затвердження угоди. Обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди та погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

При цьому в інтересах потерпілої, суд вважає за потрібне застосувати до ОСОБА_2 визначений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474-475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000168 від 29 жовтня 2023 року укладену між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 год (Сто п`ятдесят годин).

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 (Три) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: Р.В. Світличний