Справа № 991/3602/24
Провадження 1-кс/991/3639/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшли вказана скарга, у якій захисники просять скасувати постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Національного антикорупційного бюро ОСОБА_6 від 11.04.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій № 24А від 08.04.2024.

Захисники зазначають, що вони звертались, у порядку ст. 220 КПК України, до детектива Національного бюро ОСОБА_6 із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій № 24А від 08.04.2024, у якому просили допитати як свідка ОСОБА_7 , за результатом розгляду якого захисниками 16.04.2024 засобами поштового зв`язку отримано постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання від 11.04.2024.

Захисники у скарзі зазначають, що вказане процесуальне рішення детектива не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню. Так, детектив у постанові посилається на те, що захисниками не наведено, які обставини, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, будуть доведені чи спростовані у результаті проведення допиту свідків.

Водночас захисники стверджують, що подане ними клопотання є мотивованим та обґрунтованим, зокрема зазначена мета необхідності проведення допиту свідка, а саме для усунення допущеної неповноти досудового розслідування в частині встановлення наявності та (або) відсутності в діях ОСОБА_4 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки у сторони захисту наявні обґрунтовані підстави припускати, що у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази щодо отримання ОСОБА_4 будь-якої вигоди як для себе особисто, так і для третіх осіб.

Також захисники зазначають, що питання щодо наявності або відсутності особистої зацікавленості ОСОБА_4 у долі осіб, які брали участь у заволодінні коштами АБ «Укргазбанк» на загальну суму 205998435,93 грн, може бути встановлено шляхом допиту відповідної особи. У клопотанні захисників наведенні питання, та обставини, які мають бути встановлені під час їх допиту.

Тому захисники вважають, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 позицію, висловлену у скарзі підтримала, просила задовольнити.

Старший детектив Національного бюро ОСОБА_6 у судове засідання не прибув. 01.05.2024 на адресу електронної пошти суду направив письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що винесена ним постанова є обґрунтованою та вмотивованою. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 завершено, а отже прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту. Стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України. Вважає, що детектив у даному кримінальному провадженні позбавлений повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування та не уповноважений приймати рішення про відновлення здійснення досудового розслідування, оскільки рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування приймав прокурор і тільки він може прийняти рішення про відновлення досудового розслідування. Послався на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17, щодо можливості проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування та зазначив, що вона стосується вирішення питання допустимості доказів, зібраних в ході проведення таких слідчих дій під час досудового розслідування, та їх використання під час доведеності винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Відповідні висновки свідчать про можливість проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування, якщо проведення таких дій за рішенням сторони обвинувачення є необхідним та якщо такі дії не є незаконними. Зазначив, що стороною захисту необґрунтовано необхідність допиту зазначеного у клопотанні свідка, а відмова у його допиті порушує її право на ефективне розслідування кримінального провадження. Додатково зазначив, що сторона захисту уповноважена на отримання пояснень від зазначених свідків і може самостійно з`ясувати ті обставини, які вважає важливими для побудови лінії захисту свого клієнта. Разом з цим зазначив, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідка, відповідно до ст. 352 КПК України та доводи захисників щодо неповноти з`ясування всіх фактів та обставин кримінального провадження можуть бути перевірені під час судового провадження. Окрім цього, повідомив, що ОСОБА_7 вже допитаний у цьому кримінальному провадженні. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові зепеечення детектива, матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, предметом судового контролю під час розгляду таких скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019.

22.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції статті до 01.07.2020, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 (в редакції статті до 28.04.2020) КК України.

08.04.2024 захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подали старшому детективу Національного бюро ОСОБА_6 клопотання у порядку ст. 220 КПК України № 24А від 08.04.2024 про допит як свідка ОСОБА_7 щодо можливого заволодіння ОСОБА_4 коштами АБ «Укргазбанк» за викладеними у повідомленні про підозру обставинами.

Обґрунтовуючи необхідність допиту вказаного свідка захисники зазначили, що його показання нададуть можливість усунути допущену неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000143.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України.

Встановлено, що за результатами розгляду клопотання захисників старший детектив Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання від 11.04.2024. В обґрунтування прийнятого рішення старший детектив зазначив інформацію про надходження клопотання захисників та підстави звернення із таким клопотанням; пославшись на норми Кримінального процесуального кодексу України навів мотиви щодо неприйняття доводів сторони захисту. Зокрема, зазначив, що, оскільки 27.09.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, то сторона обвинувачення позбавлена повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування. У клопотанні захисники не вказують, які саме обставини (з урахуванням ч. 1 ст. 91 КПК України), які можуть мати значення для досудового розслідування (враховуючи його завершення), можуть бути доведені чи спростовані у результаті проведення допиту свідка. Крім того свідока, якого просить допитати сторона захисту вже було допитано. Також зазначив, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів судом сторона захисту має змогу реалізувати своє право на допит зазначеної особи відповідно до ст. 352 КПК України, що підтверджується копією постанови.

Слідчим суддею враховано, що клопотання сторони захисту розглянуто детективом в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Дослідивши у судовому засіданні постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, детектив виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття та обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова відповідає вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Непогодження сторони захисту із формулюванням підстав для прийняття постанови не може свідчити про недотримання детективом вимог щодо наведення належних мотивів відмови та їх обґрунтування.

Водночас, перевіряючи обґрунтованість постанови детектива від 08.04.2024, слідчий суддя оцінює не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й клопотань сторони захисту на предмет викладених у ньому вимог та їх обґрунтованості.

Зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на нову підозру від 22.08.2023 встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, а саме: у створенні злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також керівництві такою організацією та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі, вчиненому ОСОБА_4 , у складі злочинної організації, як організатором цього злочину; у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому ОСОБА_4 , у складі злочинної організації, як організатором цього злочину; в організації вчинення членами створеної ним злочинної організації та іншими особами фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів чи володіння ними, прав на такі кошти, а так само набуття, володіння або використання цих коштів.

Так, згідно із п. 12 ч. 2 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України захисник підозрюваного має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є покази свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Слідчим суддею встановлено, що особа, допит якої просить провести сторона захисту, вже допитана детективом у ході досудового розслідування, про обставини: комунікації з представниками банку щодо виконання договору, порядок розрахунку за надані послуги; передачі коштів, отриманих від ПАТ АБ «Укргазбанк», працівникам, представникам ПАТ АБ «Укргазбанк» або третім особам. Так, під час допиту як свідка ОСОБА_7 , зокрема, повідомив, що: отримував кошти від співпраці з ПАТ АБ «Укргазбанк»; договір на співпрацю підписував із начальником відділення № 53 ОСОБА_8 , останній займався його супроводженням; кошти за надані послуги отримав шляхом перерахування на його поточний рахунок як ФОПа, відкритого у ПАТ АБ «Укргазбанк»; працівникам або представникам АБ «Укргазбанк», працівникам або представникам суб`єктів господарювання, яких він залучив, а також третім особам кошти, отримані від ПАТ АБ «Укргазбанк», не передавав; із ОСОБА_4 не знайомий. Зазначене підтверджується копією протоколу допиту свідка від 25.05.2021.

Водночас, не залишається поза увагою слідчого судді те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000143 завершене, а отже прокурором визнано достатніми зібранні під час досудового розслідування докази.

Звертаючись із клопотанням про допит ОСОБА_7 як свідка, слідчий суддя вважає, що захисники не навели достатніх та переконливих доводів того, що його повторний допит може бути результативним, тобто будуть отримані показання, на підставі яких буть встановлені обставини, які є суттєвими для досудового розслідування.

Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою (п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 8 ст. 95 КПК України).

Разом з тим, з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідка, відповідно до ст. 352 КПК України, також в порядку ст. 315, 350 КПК України заявити клопотання про здійснення судового виклику певних осіб, які не заявила сторона обвинувачення, до суду для допиту.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1