ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2893/24
провадження № 1-кс/753/561/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000761 від 06.02.2024 р. за ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_4 , за погоджненням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на: газовий балон «Терен - 4» сірого кольору; мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5A 2/16 Gold», з сім карткою НОМЕР_1 ; три сім картки, (1 Лайфсел та 2 Київстар).

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000761, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2024 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався, що з огляду ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 05.02.2024 приблизно о 19 год. 20 хв., умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись неподалік біля буд. 13 по вул. Іжевська в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який крокував в бік буд. АДРЕСА_1 , в цей час, ОСОБА_6 , переслідуючи свої корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив відкрито заволодіти майном яке належить ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання можливості його опору, наніс один цілеспрямований удар рукою в область обличчя від якого потерпілий свою рівновагу не втратив.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 застосував до потерпілого заздалегідь взятий з собою предмет ззовні схожий на сльозогінний газовий балон, використовуючи який в якості знаряддя вчинення злочину використав його, а саме розпилив в обличчя ОСОБА_7 вміст балончика, дратівлива дія якого на очі та дихальні шляхи потерпілого викликали короткочасну втрату ним орієнтації, від якої останній впав на землю.

У подальшому, ОСОБА_6 усвідомлюючи факт застосування до потерпілого насильства, користуючись його короткочасною дезорієнтацією, притиснув своїм коліном тулуб ОСОБА_7 , тим самим подолавши волю останнього до опору, далі ОСОБА_6 скориставшись тим, що ОСОБА_7 не перешкоджає його злочинним діям та не може чинити опір, відкрито заволодів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5A 2/16 Gold», при цьому попередньо ошукувавши кишені його куртки.

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1313 грн. 40 коп.

06.02.2024 в ході затримання у порядку передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 , та особистого обшуку було виявлено та вилучено: газовий балон «Терен - 4» сірого кольору; мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5A 2/16 Gold»,з сім карткою НОМЕР_1 ; три сім картки, (1 Лайфсел та 2 Київстар).

Постановою слідчого від 06.02.2024 р., газовий балон «Терен - 4» сірого кольору; мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5A 2/16 Gold», з сім карткою НОМЕР_1 ; три сім картки, (1 Лайфсел та 2 Київстар), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000761 від 06.02.2024 р. за ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на: газовий балон «Терен - 4» сірого кольору; мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5A 2/16 Gold», з сім карткою НОМЕР_1 ; три сім картки, (1 Лайфсел та 2 Київстар).

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1