Житомирський апеляційний суд
Справа №289/813/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

володільця майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000080 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі з доповненнями представник володільця майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що слідчим не доведено, необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб та відсутнє експертне дослідження щодо відповідності виявлених відбитків шин на території оглянутої земельної ділянки з тими протекторами шин, які були зафіксовані на вилученому транспортному засобі. Вказує, що слідчім суддею не дотримано вимог щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано наслідків арешту майна для ФОП ОСОБА_8 , який є лише перевізником, та використовує вилучений транспортний засіб на підставі договору оренди в своїй господарській діяльності на суміжній земельній ділянці з ділянкою, на якій була виявлена незаконна порубка дерев. Посилається на те, що підозра у даному кримінальному провадженні нікому не вручена, а тому відсутні підстави для накладення арешту на транспортний засіб. Звертає увагу, що слідчим необгрунтована підстава арешту майна та відсутні дані щодо заподіяння істотної шкоди.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, яке вилучене під час проведення огляду місця події 01.04.2024 року, а саме: автомобіль УРАЛ 4320 реєстраційний номер НОМЕР_1 з краном маніпулятором.

В обгрунтування клопотання слідчій зазначив, шо у провадженні СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за фактом того, що 01.04.2024 року на земельній ділянці Потіївської територіальної громади, що розташована неподалік с.Гута Потіївка Потіївської ТГ Житомирського району Житомирської області (за географічними координатами 50.719975; 28.888599) виявлено незаконну порубку 266 дерев породи сосни та берези, чим була заподіяна істотна шкода.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.04.2024 року близько 10-00 години майстер лісу Потіївського лісництва ДП Радомишльського лісгоспу АПК ОСОБА_10 рухався до лісової ділянки - 2 кварталу 23 виділу, на якій проводилась санітарна вирубка, та яка розташована неподалік АДРЕСА_1 . На одній з ділянок площею близько 1 гектара, на якій була вирубана деревина, він побачив автомобіль УРАЛ з маніпулятором, який вантажив деревину. Для з`ясування підстав законності вирубки ОСОБА_11 підійшов до водія автомобіля, який повідомив тільки, що він з м. Коростеня. В цей час на проїжджій частині біля вказаної ділянки ОСОБА_11 побачив другий автомобіль марки УРАЛ з маніпулятором, який на обочині проїжджої частини розвантажував деревину. З метою з`ясування законності порубки він підійшов до водія вказаного автомобіля та задав теж питання, на що водій нічого не відповівши продовжував розвантажувати деревину з автомобіля на обочину. В цей час другий автомобіль розвантаживши деревину з автомобіля швидко залишив вирубану ділянку та поїхав в напрямку м. Малина. Другий автомобіль також завершивши розвантаження швидко поїхав в напрямку м. Малина за першим автомобілем. ОСОБА_11 запам`ятав тільки реєстраційний номер другого автомобіля, а саме: НОМЕР_2 . Про даний факт ОСОБА_11 повідомив старшого майстра ОСОБА_12 , який приїхав та з`ясував на місці, що земельна ділянка на якій була проведена вирубка деревини належить до земель запасу Потіївської ТГ.

При проведені огляду місця події, а саме огляду лісової ділянки на якій виявлено незаконну порубку, який проводився в присутності начальника архітектурного земельного відділу Потіївської ОТГ ОСОБА_13 , встановлено, що земельна ділянка належить до земель запасу Потіївської ОТГО та зафіксовано 266 незаконно зрізаних пеньків породи «сосни» та «берези» різних діаметрів та сліди шин коліс транспортного засобу. Під час проведення огляду було зупинено автомобіль марки УРАЛ 4320 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , який з приводу незаконної порубки у вказаному лісовому масиві пояснити нічого не зміг, свою причетність до порубки та вивезення з ділянки деревини заперечив. При огляді автомобіля було встановлено, що малюнок шин коліс автомобіля аналогічний малюнку в слідах коліс автомобіля виявленому на грунтовій поверхні на місці події. Автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був тимчасово вилучений до ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21.10.2022 року автомобіль УРАЛ 4320 реєстраційний номер НОМЕР_1 з краном маніпулятором на праві власності належить ОСОБА_15 , жительці АДРЕСА_2 .

02.04.2024 року вилучений автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з краном маніпулятором постановою слідчого був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000080.

З метою збереження речових доказів та проведення експертизи слідчій просив накласти арешт на вище вказане майно.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи представника володільця майна та володільця майна в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 02.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.п. 3).

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.04.2024 року при проведені огляду місця події, а саме огляду лісової ділянки на якій виявлено незаконну порубку, який проводився в присутності начальника архітектурного земельного відділу Потіївської ОТГ ОСОБА_13 , встановлено, що земельна ділянка належить до земель запасу Потіївської ОТГО та зафіксовано 266 незаконно зрізаних пеньків породи «сосни» та «берези» різних діаметрів та сліди шин коліс транспортного засобу. Під час проведення огляду було зупинено автомобіль марки УРАЛ 4320 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , який з приводу незаконної порубки у вказаному лісовому масиві пояснити нічого не зміг, свою причетність до порубки та вивезення з ділянки деревини заперечив. При огляді автомобіля було встановлено, що малюнок шин коліс автомобіля аналогічний малюнку в слідах коліс автомобіля виявленому на грунтовій поверхні на місці події. Автомобіль УРАЛ 4320 з краном маніпулятором, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , був тимчасово вилучений до ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Згідно договору оренди транспортного засобу від 01.11.2022 року володільцем (орендарем) автомобіля УРАЛ 4320 з краном маніпулятором, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_8 (а.п.104).

Постановою старшого слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 02.04.2024 року вказаний транспортний засіб УРАЛ 4320 з краном маніпулятором, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000080 (а.п.25).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Доводи апелянта про те, що вилучене майно не містить ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя врахував, що досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме щодо незаконної порубки дерев, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Крім того, згідно інформації наданої прокурором під час апеляційного розгляду, 10.04.2024 в рамках даного кримінального провадження з вказаним транспортним засобом призначено судово-трасологічну експертизу, що підтверджується копією постанови старшого слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 10.04.2024.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про накладення арешту на вилучений транспортний засіб, враховуючи, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи апелянта про відсутність доказів заподіяння істотної шкоди, на переконання апеляційного суду є передчасними та вказані обставини мають бути встановлені в ході досудового розслідування, в тому числі з проведенням відповідних експертних досліджень для встановлення розміру можливої завданої шкоди.

Доводи апелянта про те, що ФОП ОСОБА_8 , який є володільцем транспортного засобу, не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не має відношення до незаконної порубки деревини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Доводи апелянта про те, що слідчим в клопотанні не зазначена підстава арешту майна, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Апеляційний суд звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом, тобто він не є безстроковим, та обмежений строком досудового розслідування, який чітко регламентований статтею 219 КПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після проведення певних процесуальних та слідчих дій, в тому числі, експертних досліджень, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що не позбавляє власника (володільця) майна в подальшому ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000080 від 02.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :