Номер провадження 1-в/754/128/24
У Х В А Л А

28 березня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши подання начальника Бориспільського районного відділу № 3 філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

У С Т А Н О В И В :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн.).

05.03.2024 року до суду надійшло подання начальника Бориспільського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор заперечував проти задоволення подання.

Засуджений вимоги подання підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що від виконання вироку не ухилявся, штраф, призначений вироком суду, сплатив частково, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Вислухасши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного.

У постанові від 24.12.2015 по справі № 5-221кс15 Верховний Суд України зазначив, що «стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Вирок відносно ОСОБА_4 від 10.08.2021 року набрав законної сили 10.09.2021 року.

Строки давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 закінчились 09.09.2023 р.

Відомості щодо ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання відсутні, відомості про переривання перебігу давності також відсутні (відповідно до вимоги на судимість ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537-540 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн.), призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2021 р. за 1 ст. 382 КК України, по закінченню іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб.

Головуючий -