справа № 208/4516/24
№ провадження 1-кп/208/412/24
ВИРОК

Іменем України

29 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 24.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.05.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 03.05.2024, приблизно о 14.20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , де також знаходився і його сусід ОСОБА_4 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підґрунті взаємних неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи 03.05.2024, приблизно о 14.20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів сокирою в тіло людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, тримаючи у своїй правій руці сокиру, яку взяв у розташованому у дворі зазначеного будинку гаражі, розташувавшись навпроти ОСОБА_4 , наніс останньому один удар сокирою в область шиї зліва.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна та рани на шиї, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Матеріали обвинувального акта від 24.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000169 від 07.05.2024 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України містять:

- клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000169 від 07.05.2024 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.05.2024 року призначено розгляд обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, а саме: як умисне легке тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України;

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який раніше не судимий, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вину визнав, за місцем мешкання характеризується задовільно, в реєстрі у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини які пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлено.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу сприятиме виправленню ОСОБА_3 а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді штрафу.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченої та попередження вчиненням нових кримінальних правопорушень.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов під час досудового розслідування не заявлено.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись викладеним та ст. 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді у виді штрафу, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень на користь держави.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2024 року, згідно якої накладений арешт на сокиру, вилучену 14.05.2024 р. в межах кримінального провадження № 0000169 від 07.05.2024, скасувати.

Речовий доказ сокиру, вилучену 14.05.2024 р. в межах кримінального провадження № 0000169 від 07.05.2024, знищити.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта, відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1