Справа №359/4920/24
Провадження №1-кс/359/971/2024
УХВАЛА

15 травня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Яготин, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованому, учаснику бойових дій, одруженому, на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимому, проживаючому по АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається слідчим суддею.

1.1. Старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернулась з вказаним клопотанням та посилається на те, що 24 листопада 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завдав ОСОБА_7 один удар рукою в область його обличчя, від якого потерпілий впав у крісло. Після цього підозрюваний завдав ОСОБА_7 не менше чотирнадцяти ударів руками та ногами по всьому тілу потерпілого, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травм тулуба та черевної порожнини, що супроводжувались крововиливом у м`які тканини поперекової ділянки, крововиливом у м`які тканини правого наднирника, численними розривами печінки з крововиливами в її зв`язки та внутрішньочеревним крововиливом, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом у м`які тканини голови, субарахноїдальним крововиливом в ділянці полюсу правої потиличної частки з розповсюдженням на міжпівкульну щілину та крововиливом у ділянці мозжочка; тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітини, що супроводжувалась синцем в проекції правої ключиці, крововиливом в м`які тканини грудної клітини у середній третині ліворуч, переломом 2 та 3 ребер праворуч з крововиливами в оточуючі тканини; легкі тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден на обличчі, крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ ліворуч, забійної поверхневої рани слизової оболонки верхньої губи ліворуч, численних синців та саден кінцівок. Від спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України. Це кримінальне правопорушення відноситься до особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Ця обставина свідчить про те, що під впливом тяжкості покарання підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування та незаконно впливати на свідків з метою примушування їх до зміни показань. Тому старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

1.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

1.3. Захисник ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, що його підзахисний не мав умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_7 . Ця обставина свідчить про те, що дії підозрюваного повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.121, а не за ч.1 ст.115 КК України. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки за місцем проведення досудового розслідування. Він раніше не судимий. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування. Тому захисник ОСОБА_4 просить обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

1.4. ОСОБА_5 також заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, він почав наносити ОСОБА_7 удари лише після того, як потерпілий несподівано вдарив ОСОБА_5 маленькою сокирою по голові. Після бійки підозрюваний навіть допоміг ОСОБА_7 дістатись додому. Ці обставини свідчать про те, що він не мав наміру вбивати потерпілого. ОСОБА_5 одружений, на його утриманні перебуває троє дітей. За місцем проживання він характеризується виключно позитивно. Зокрема, підозрюваний є учасником бойових дій та брав участь у захисті суверенітету України. Тому ОСОБА_5 просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

2. Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

2.1. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2.2. Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж криміналь-ному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

2.3. Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

2.4. Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

3. Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

а. щодо обґрунтованості підозри.

3.1. Зі змісту повідомлення про підозру від 14 травня 2024 року (а.с.130-132) вбачається, що 24 листопада 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завдав ОСОБА_7 один удар рукою в область його обличчя, від якого потерпілий впав у крісло. Після цього підозрюваний завдав ОСОБА_7 не менше чотирнадцяти ударів руками та ногами по всьому тілу потерпілого, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травм тулуба та черевної порожнини, що супроводжувались крововиливом у м`які тканини поперекової ділянки, крововиливом у м`які тканини правого наднирника, численними розривами печінки з крововиливами в її зв`язки та внутрішньочеревним крововиливом, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом у м`які тканини голови, субарахноїдальним крововиливом в ділянці полюсу правої потиличної частки з розповсюдженням на міжпівкульну щілину та крововиливом у ділянці мозжочка; тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітини, що супроводжувалась синцем в проекції правої ключиці, крововиливом в м`які тканини грудної клітини у середній третині ліворуч, переломом 2 та 3 ребер праворуч з крововиливами в оточуючі тканини; легкі тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден на обличчі, крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ ліворуч, забійної поверхневої рани слизової оболонки верхньої губи ліворуч, численних синців та саден кінцівок. Від спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

3.2. Достовірність обставин, викладених в повідомленні про підозру, підтверджуєть-ся протоколами огляду місця події (а.с.12-21, 31-39), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 (а.с.53-56), протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а.с.40-42, 57-60, 61-63, 66-68, 69-72, 73-76, 77-80, 83-85, 86-90, 94-96), протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 (а.с.81-82, 91-83, 108-113), висновками експертів №342 від 25 листопада 2020 року, №6 від 21 січня 2021 року, №119/К від 28 листопада 2022 року (а.с.24-30, 50-52, 97-195). Таким чином, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів на підтвердження безпосередньої причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, тоді як в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

3.4. В ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше не перебував з ОСОБА_7 у жодних відносинах. Зокрема, між ними був відсутній конфлікт. Зі змісту показань свідків вбачається, що ОСОБА_5 почав завдавати потерпілому тілесні ушкодження після того, як ОСОБА_7 завдав один удар маленькою сокирою по голові підозрюваного. Крім того, після закінчення бійки ОСОБА_5 допомагав довести потер-пілого додому. Аналіз поведінки підозрюваного до та після заподіяння тілесних ушкоджень викликає у слідчого судді сумнів у виникненні у ОСОБА_5 умислу, спрямованого саме на позбавлення потерпілого життя, а не на неконтрольоване заподіяння йому тілесних ушкоджень. Основна кількість ударів була нанесена по тілу ОСОБА_7 , а не по його голові чи інших важливих для життя органів. Всі удари були нанесені лише руками та ногами підозрюваного, а не ножем, сокирою чи молотком, іншими предметами колото-ріжучої або ударної дії. Ці обставини також посилюють сумнів слідчого судді у правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України, а не за ч.2 ст.121 чи ч.1 ст.119 КК України. Адже кількість та тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень не свідчать про виникнення у підозрюваного умислу, спрямованого на вбивство

ОСОБА_7 щодо існування ризиків.

3.5. Дійсно, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, є особливо тяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Однак злочин, інкримінований ОСОБА_5 , був вчинений ще 24 листопада 2020 року. Протягом трьох років поспіль підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування. На його утриманні перебуває дружина ОСОБА_17 , а також діти ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.152-154). Зі змісту характеристики, складеної депутатом Яготинської територіальної громади (а.с.149) вбачається, що підозрюваний разом з дружиною та дітьми постійно проживає в домоволодінні по АДРЕСА_1 . За місцем проживання ОСОБА_5 зарекомендував себе виключно позитивно: дружелюбний, спокійний, відкритий для спілкування, не помічений в конфліктних ситуаціях. Він не зловживає спиртними напоями та працює на різноманітних будівельних роботах в м. Яготин. Сусіди відгукуються про підозрюваного лише позитивно та не мають жодних нарікань відносно його поведінки. ОСОБА_5 не порушує громадський порядок та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, тим більше за вчинення злочинів проти життя та здоров`я людини. Навпаки, підозрюваний брав участь у відсічі збройної агресії РФ та є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2024 року. Викладені обставини, які досить глибоко характеризують особу та поведінку ОСОБА_5 , істотно мінімалізують ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

3.6. Очевидним є існування ризику здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілу та свідків з метою примушування їх до зміни показань. Однак цей ризик буде повністю виключений шляхом заборони ОСОБА_5 спілкуватись з вказаними учасниками кримінального провадження, а не обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу.

4. Висновки слідчого судді.

4.1. З огляду на це слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 належить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в домо-володінні по АДРЕСА_1 строком на 60 днів. Підстави для застосування до нього іншого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Тому у задоволенні клопотання в частині цієї вимоги старшому слідчому СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 слід відмовити.

4.2. Крім того, з метою забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного на нього слід покласти такі обов`язки: не залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин; не відлучатись з м. Яготин без дозволу слідчих, прокурорів або суду; прибувати до слідчих, прокурорів або суду за викликом у визначений ними час; утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні №0000388.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Яготин, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованому, учаснику бойових дій, одруженому, на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин;

- не відлучатись з м. Яготин без дозволу слідчих, прокурорів або суду;

- прибувати до слідчих, прокурорів або суду за викликом у визначений ними час;

- утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провад-женні №0000388.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 днів до 24 години 00 хвилин 14 липня 2024 року.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на Бориспільське районне управління поліції Головного управління Національної поліціїв Київській області.

Повний текст ухвали слідчого судді складений 20 травня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1