Справа № 201/6424/24
Провадження №1-кс/201/2244/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, заборони на відчуження, розпорядження та/або користування у кримінальному провадженні за №0000480 від 01.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, заборони на відчуження, розпорядження та/або користування у кримінальному провадженні за №0000480 від 01.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у якій представник заявника просить скасувати арешт, заборону на відчуження, розпорядження та заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень щодо будівлі кафе, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, накладені ухвалою Жовтневого районного суду від 07.11.2023 у справі №201/13678/23.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні СВ ВП №5 ДРУП Г`УНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000480 від 01.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 07.11.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справа № 201/13678/23 провадження №1-кс/201/4780/2023) частково задоволено клопотанням слідчого ВП №5 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області накладено арешт, заборону на відчуження, розпорядження та накладено заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень щодо будівлі кафе, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101. Крім того, представник зазначає, що з часу накладення арешту на вказане нерухоме майно вже минуло більше 7 місяців, а з часу внесення повідомлення в ЄРДР- 1 рік 2 місяці, але до теперішнього часу підозру у вчиненні будь-якого правопорушення за вказаним кримінальним провадженням нікому не оголошено, слідчі дії взагалі не проводяться, тобто наявна навмисна тяганина при розслідуванні. Таким чином, представник вказує, що вже тривалий час власність ОСОБА_4 безпідставно утримується правоохоронними органами.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 дане клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, надіслала заяву про проведення судових дебатів без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

Встановлено, що 01.04.2023 слідчим відділом відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, будівлю кафе, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 було визнано речовим доказом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівлю кафе, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101; заборонено відчуження та розпорядження будівлею кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101; заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, а саме: будівлі кафе, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

З ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 року вбачається, що арешт у кримінальному провадженні за №0000480 від 01.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було накладено з метою збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна, так і в судовому адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а також відсутні данні, що вказане майно втратило статусу речового доказу.

Доводи представника заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не має будь-якого процесуального статусу - не спростовують того, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, натомість заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також наведені слідчим доводи, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, заборони на відчуження, розпорядження та/або користування у кримінальному провадженні за №0000480 від 01.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 17-55 годині 25.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1