Справа № 396/737/24
Провадження № 1-кп/396/186/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка селища Панчево, Новомиргородського району, Кіровоградської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянка України, освіта базова середня, не працює, заміжня, має на утриманні п"ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , раніше не судима,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_10
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , реалізовуючи протиправні наміри, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, що регулює порядок поводження з цими предметами, а також діючи в порушення вимог п.п.1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 17.10.1992, вчинила умисні протиправні дії з незаконного придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_3 на початку лютого 2024 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, за невстановлених досудовим слідством обставин та спосіб, діючи умисно, в порушення вимог законодавства, знайшла бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, таким чином вчинила умисні протиправні дії з незаконного придбання бойових припасів.
Далі, реалізуючи злочинний умисел направлений на зберігання зазначеного бойового припасу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перенесла вищевказану гранату до свого місця проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , де зберігала без передбаченого законом дозволу.
Так, під час проведення огляду місця події, 16.02.2024 в період часу з 16 год. 28 хв. до 17 год. 28 хв. на території домоволодіння, за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , проведеного працівниками поліції, у господарському приміщені було виявлено та вилучено корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, виробництва СРСР 1983 року та засіб підриву, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виробництва СРСР 1983 року, які відповідно до висновку експерта, конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та представляють собою вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1.
Отже, своїми протиправними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу
19.04.2024 року між прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_12 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України.
Сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та у відповідності до ст. 75 КК України, звільнити останню від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Прокурор ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному та просила суд затвердити угоду, запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання нею призначеного покарання.
Захисник-адвокат ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч.1 ст. 263 КК України).
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди поданою прокурором ОСОБА_9 та укладеної 19.04.2024 року між прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_12 про визнання винуватості та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі понесені на залучення експертів для проведення судових експертиз, в розмірі 5300 грн. 96 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу відносно неї до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 368, 469-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки.
В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 5300 (п"ять тися триста) гривень 96 копійок.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, виробництва СРСР, 1983 року (згідно маркувальних позначень на корпусі); засіб підриву, а саме - уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виробництва СРСР, 1983 року (згідно маркувальних позначень на важелі) - відповідно до висновку №КСЕ-19/112-24/2204 поміщено до спецпакету 5458875, які в порядку ст.237 КПК України вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , яку передано на зберігання до кімнати зберігання зброї Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою пров. Степана Бандери, 4 м. Новоукраїнка - знищити;
- змив з корпусу гранати поміщено до паперового конверту та опломбовано пломбами NPP-0045369, NPP-0045369; змив з УЗРГМ поміщено до паперового конверту та опломбовано пломбою NPP-0045367, NPP-0045366, які в порядку ст.237 КПК України вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , які передано на зберігання до кімнати зберігання зброї Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою пров. Степана Бандери, 4 м. Новоукраїнка - знищити;
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1