Справа №173/229/24
Провадження №1-кп/173/96/2024
У Х В А Л А

іменем України

27 лютого 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0000558 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Верхньодніпровського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ще на 60 днів, мотивуючи тим, що будь-яких підстав для скасування чи зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має. Враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, які існували на момент обрання та продовження запобіжного заходу та які на даний час не зменшилися та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, просив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити.

Обвинувачений, його законний представник та захисник заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, просили змінити на більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та строк запобіжного заходу закінчується 04 березня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зазначений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою був обраний в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Обставини, що враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.

Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення кримінальних правопорушень, переховування від суду, що дає підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в строк до 04 березня 2024 року не можливо закінчити судове провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із посяганням на здоров`я особи, розмір застави судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) на 60 днів, тобто з 27 лютого 2024 року до 26 квітня 2024 року до 12:00 години включно, без визначення застави.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1