Номер провадження: 11-сс/813/586/24
Справа № 496/476/24 1-кс/496/212/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000038, внесеного до ЄРДР 14 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження майном, вилученим у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 28.07.2023 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії №161/2/80 від 28.07.2023 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що власник майна дізнався про ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року, випадково 19 березня 2024 року з ЄДРСР, вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна надала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури заяву про розгляд справи без його участі, оскаржувану ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Поряд з цим, у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи слідує, що розгляд клопотання про арешт майна, вилученого у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим суддею здійснювався з повідомленням власника майна ОСОБА_7 про призначення судового засідання на 17 січня 2024 року, що підтверджується довідковою про доставку смс-повідомлення (а.с. 24 т.1), тобто строк для апеляційного оскарження, власнику майна, почав обчислюватись з дня оголошення оскаржуваної ухвали, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу було подано до апеляційного суду 22 березня 2024 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Так, у клопотанні про поновлення строку представник власника майна вказує на те, що про існування оскаржуваної ухвали власник майна дізнався випадково 19 березня 2024 року з ЄДРСР, натомість, колегія суддів у цьому контексті наголошує на тій обставині, що правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на осіб, які були викликані у судове засідання, оскільки у такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі №127/17092/18, провадження №51-8813км18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, що минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), а також інші відповідні обставини.

Так, власник майна, будучу обізнаний про розгляд клопотання про арешт майна, мав можливість скористатися своїм правом, передбаченим національним законодавством, та протягом строку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, подати апеляційну скаргу. При цьому, данні, які можуть свідчити про те, що власник майна був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня оголошення оскаржуваної ухвали відсутні.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що представник власника майна ОСОБА_6 у своєму клопотанні не наводить достатніх та поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому, згідно ч. 7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права власника майна повторного звернення до суду апеляційної інстанції.

У свою чергу, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України. Такий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470кмо18).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 395, 399, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000038, внесеного до ЄРДР 14 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4