Справа №295/3235/24
УХВАЛА

Іменем України

07.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно, подане слідчим СВ Житомирської районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

у кримінальному провадженні №0000663 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та додані до нього матеріали,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Житомирської районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на алкогольний напій HENNESSY з метою недопущення відчуження, розпорядження та користуватися вказаним майном.

У клопотанні вказано, що слідчим відділом Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено 28.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 27.02.2024 близько 15 год. 00 хв. невідома особа під час дії воєнного стану здійснила таємне викрадення майна, а саме алкогольного напою HENNESSY, з магазину ФОРА, що за адресою м. Житомир, вул. Кибальчича, 9, чим спричинила матеріальної шкоди, сума якої встановлюється. 27.02.2024 під час проведення огляду місця події у приміщенні Житомирського РУП, що за адресою м. Житомир, вул. Л. Українки, 17, у громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено алкогольний напій HENNESSY, який він надав добровільно, при цьому вищевказаний повідомив, що даний алкогольний напій він викрав 27.02.2024 року, близько 15 год. 00 хв., з магазину «ФОРА» що за адресою: м. Житомир, вул. Кибальчича, 9.

Постановою слідчого вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до клопотання долучив заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника тимчасово вилученого майна ТОВ ФОРА у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання cудом повідомлявся.

Користувач майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання cудом повідомлявся належним чином.

Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка користувача, власника майна та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.

Заслухавши позицію представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 27.02.2024, за наслідками огляду слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 було вилученоалкогольний напій HENNESSY.

Відповідно до постанови слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 29.02.2024 про визнання предметів речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, алкогольний напій HENNESSY визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000663.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії рапорту від 27.02.2024, копії протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення і іншу подію від 27.02.2024, копії заяви ОСОБА_6 від 27.02.2024, копії протоколу огляду місця події від 27.02.2024, копії заяви ОСОБА_5 від 27.02.2024, копії протоколу огляду місця події від 27.02.2024, копії протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 27.02.2024, копії довідки про вартість викраденого товару від 27.02.2024, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути використане як докази фактів чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження щодо розслідування злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на алкогольний напій HENNESSY, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1