Справа № 467/1361/23
Провадження № 1-кп/467/42/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000301, внесене до ЄРДР 22 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню базову освіту, не одруженого, відбуваючого покарання на дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Південноукраїнська ВК (№83) за адресою: вул. Володимирівська, 1 смт. Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, раніше судимого:

-08 квітня 2015 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік,

-02 жовтня 2015 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. ст.69, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна,

-22 грудня 2015 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

-16 березня 2016 року Томашівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

-01 березня 2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

-03 вересня 2020 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

-18 листопада 2020 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, ухвалено вирок Деснянського районного суду м.Києва виконувати самостійно,

- 18 лютого 2021 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

- 22 листопада 2021 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 квітня 2023 року покарання у виді позбавлення волі замінено на покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців 24 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 квітня 2023 року йому на підставі ст. 82 КК України замінено покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців 24 дні.

30 червня 2023 року засуджений ОСОБА_5 прибув для подальшого відбування покарання у виді обмеження волі до дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83) (на даний час - ДУ «Південноукраїнська ВК (№83)»,яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 1 смт. Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, де 03 липня 2023 року він був письмово ознайомлений зі схемою меж адміністративної території вказаної установи та порядком відбування покарання у виді обмеження волі, обов`язками, встановленими правилами внутрішнього розпорядку установи, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 59 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ відбування покарання 03 липня 2023 року засудженому ОСОБА_5 роз`яснено про те, що під час відбування покарання у виді обмеження волі він повинен постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорту.

Однак під час відбування покарання у вигляді обмеження волі у засудженого ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі шляхом самовільного залишення місця обмеження волі.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не отримавши у встановленому порядку дозволу на вихід за межі адміністративної території вказаної вище дільниці обмеження волі, ОСОБА_5 22 серпня 2023 року близько 00 годин 50 хвилин, перебуваючи в приміщенні їдальні зазначеної дільниці, проліз через відчинене вікно між металевою огорожею, після чого вийшов на волю через вхідні ворота території дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83) та втік у напрямку м.Южноукраїнськ Миколаївської області, тим самим у такий спосіб самовільно залишив місце обмеження волі. 22 серпня 2023 року о 5 годині 50 хвилин засуджений ОСОБА_5 був затриманий працівниками вказаної установи.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений не визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що він відбуває покарання у виді обмеження волі з літа 2023 року у Арбузинській ВК (№ 83). Одного дня у серпні 2023 року він був п`яним, поскільки випив пива. Після вечірньої перевірки близько 21 години вечора він вийшов з воріт території дільниці обмеження волі та пішов у бік м.Южноукраїнськ, де заблукав. Протверезівши близько 5 годин ранку, він почав повертатися назад в установу. Він став втікати, бо почув, що за ним хтось біжить, однак він не знав хто саме. Далі його побачили працівники установи на території установи та затримали. Поскільки він самостійно повернувся до колонії, то не вважає себе таким, що він вчинив кримінальне правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що у серпні 2023 року він виконував обов`язки заступника начальника установи з нагляду безпеки, охорони та оперативної роботи. Вночі 21 серпня 2023 року працівник установи ОСОБА_11 доповів про те, що було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_8 . Першочергові заходи пошуку були безрезультатними. Була утворена група для його пошуку на території м.Южноукраїнськ та смт. Костянтинівка, дано оголошення на блок-пости. Група, до складу якої він входив, шукали засудженого спочатку у смт. Костянтинівка, а потім у м.Южноукраїнськ. Біля 3 години 30 хвилин він та ОСОБА_9 помітили ОСОБА_10 у м.Южноукраїнськ по бул. Квітковий між будинками 13 і 13 «а». ОСОБА_10 , побачивши їх, став втікати. Вони побігли за ним у сторону смт. Костянтинівка. Далі вони йшли за ним, слухали, де гавкали собаки. Через годину йому черговий доповів про те, що засуджений на місці. ОСОБА_10 спочатку їм повідомив про те, що спав на горищі, а далі розповів, що виліз через решітку кімнати прийому їжі та пішов прогулятись по місту. Засудженим до обмеження волі згідно ПВР дозволено покидати територію обмеження волі у денний час під супроводом працівника колонії, вночі - заборонено.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він перебуває на посаді чергового помічника начальника установи. У серпні 2023 року, коли точно не пам`ятає, близько 0 годин 50 хвилин черговий ДСР повідомив про відсутність засудженого ОСОБА_8 . Він прибув на місце, де впевнився у цьому. Про даний факт доповів начальнику установи. Після цього було створено пошукові групи. Спочатку обстежувалась територія установи, при цьому він приймав особисту участь, де засудженого виявлено не було. Близько 5 години 50 хвилин черговий ДСР по телефону повідомив про затримання ОСОБА_10 на території установи. Про затримання засудженого він доповів начальнику установи.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він перебуває на посаді молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки установи. 21 серпня 2023 року під час нічного обходу він ніс службу на ДСР, коли було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_10 , про що він доповів керівництву. Далі він з працівником установи ОСОБА_13 розпочали його пошук на території колонії. Прибула пошукова група, яка мала здійснювати його пошук на території м.Южноукраїнськ. Під час пошуку він перебував у черговій частині. О 5 годині 50 хвилив він помітив ОСОБА_10 , який йшов зі сторони підсобного господарства. При бесіді засуджений стверджував, що знаходився на території ДСР, однак його там не було. Після цього він повідомив чергового та завів засудженого до чергового.

Свідок ОСОБА_14 показав, що він перебуває на посаді начальника відділу по роботі з персоналом установи. 21 серпня 2023 року він був відповідальним по установі від керівництва. Біля 01 години ночі ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_11 про виявлення відсутності засудженого ОСОБА_8 . ОСОБА_11 про подію повідомив керівництво. Далі були створені групи для пошуку засудженого. Він входив до складу групи, яка здійснювала пошук у смт. Костянтинівка. Під час пошуку він засудженого не виявив та прибув до установи. Біля 5 години ранку ОСОБА_12 повідомив про те, що ОСОБА_10 прийшов до дільниці зі сторони господарського двору самостійно.

Провина обвинуваченого також підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.

З протоколу огляду місця події від 22 серпня 2023 року видно, що приміщення їдальні дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі, має металопластикове вікно з металевою решіткою у вигляді 10 прутів.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 серпня 2023 року свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_10 як чоловіка, якого бачив близько 5 години ранку 22 серпня 2023 року поруч з приміщенням буд. АДРЕСА_1 .

З розписки засудженого ОСОБА_10 від 03 липня 2023 року видно про те, що він ознайомлений із змістом ст. ст. 59, 60 КВК України, ст. ст. 345, 390, 391, 392 КК України, а також зі схемою меж дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83».

На підставі вищевказаних доказів суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України: самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості під час відбуття покарання у виді обмеження волі, не одружений, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з 2010 року з діагнозом F 83, раніше судимий та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з частковим приєднання покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2021 року у виді позбавлення волі, заміненого ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 квітня 2023 року на покарання у виді обмеження волі, яке станом на 16 лютого 2024 року складає 8 місяців 17 днів з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід по справі не раніше обирався. Суд вважає за необхідне за клопотанням прокурора обрати обвинуваченому до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді утримання під вартою з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2021 року, замінене ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 квітня 2023 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покаранняз урахуванням ч.1 ст. 72 КК України у виді1(одного) року 1(одного) місяця позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з дня винесення вироку, тобто з 16 лютого 2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1