Провадження № 1-кп/161/1077/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000243, що надійшов з Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 18.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Рожище) був призваний на військову службу по мобілізації до лав Повітряних Сил Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2022 року № 41 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-механіка аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак обвинувачений ОСОБА_4 16.05.2023 (час органом досудового розслідування не встановлений), умисно, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу командира (начальника), не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 . У період з 16 травня 2023 року по 12 червня 2023 року, усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_1 і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд.

12 червня 2023 року о 15.00 год. солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Він же, повторно, 10.08.2023, умисно, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу командира (начальника), не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 . У період з 10 серпня 2023 року по 15 квітня 2024 року, усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_1 і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд.

15 квітня 2024 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області, що за адресою: АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що будучи призваним на військову службу по мобілізації до лав Повітряних Сил Збройних Сил України, 16.05.2023 (після проходження лікування та реабілітації), не отримавши дозволу командира, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 та з 16 травня 2023 року по 12 червня 2023 року був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки. Окрім того, 10.08.2023 не отримавши дозволу командира, не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 та з 10 серпня 2023 року по 15 квітня 2024 року був відсутній на службі і не виконував своїх службових обов`язків. 15 квітня 2024 року самостійно прибув до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та ствердив про своє бажання далі проходити військову службу.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на його утриманні знаходиться одна малолітня дитина, однак по місцю несення військової служби характеризується виключно негативно, вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, при цьому він, будучи військовослужбовцем, в період воєнного стану, під час військової агресії, при наявності прямої загрози національній безпеці держави, не з`являвся вчасно на військову службу та проводив час на власний розсуд, що свідчить про його негативне ставлення до служби та свого військового обов`язку і така поведінка окремих військовослужбовців може призвести до підриву військової дисципліни у військах, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим, а тому суд, враховуючи положення ст.75, 69 КК України, призначає покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, така позиція суду відповідає вимогам законодавства та практиці Верховного Суду, сформованій у постановах від 14.12.2023 (справа №638/336/23, провадження №51-3569 км23), від 20.09.2023 (справа №944/5954/22, провадження №51-4066км23), від 22.12.2022 (справа №750/2773/22, провадження №51-3061км22), від 15.11.2023 (справа № 608/67/23, провадження №51-4216км23).

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ухвалою від 10.05.2024 залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.407 КК України, призначивши покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 10.05.2024.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ухвалою від 10.05.2024 залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 у той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1