1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8432/22 1-кс/335/1829/2024
09 травня 2024 року м. Запоріжжя
Таким чином, територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради стала власником квартири АДРЕСА_1 , але володіти та розпоряджатися власним майном на власний розсуд відповідно до вимог Цивільного законодавства не може через наявний арешт вказаного нерухомого майна.
З огляду на вищенаведене представник власника майна вважає, що в подальшому відпала потреба у застосуванні арешту майна, адже відсутність арешту не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також ризики, що нерухоме майно, може бути знову переоформлене на інших осіб, шляхом продовження злочинної діяльності відсутні, а тому арешт підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного представник власника майна просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник власника майна не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.
Слідчий в судове засіданні також не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Прокурором подано заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Проти задоволення клопотання про скасування арешту не заперечує, оскільки на теперішній час підстави в обтяженні майна відпали.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши надані суду докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що в подальшому відпала потреба у застосуванні арешту майна, оскільки відсутність арешту не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а тому арешт підлягає скасуванню у відповідності до частини 1 статі 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 року у справі №335/8432/22 (провадження №1-кс/335/3067/2022), на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.05.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1