Справа № 459/1612/24
Провадження № 1-кс/459/874/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 представник скаржника адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати бездіяльністьЧервоноградського РВП ГУНП у Львівській області та зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 від 06.06.2024. Вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_5 діючи в інтересах ФОП ОСОБА_4 , звернулася до Червоноградського районного відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185, 361, 362, 364 КК України. Заява про вчинення злочину від 05.06.2024 року прийнята черговою частиною поліції, однак станом на 11.06.2024 року відомості про кримінальне правопорушення не внесені до Єдиного реєстру досудових, розслідувань.

Скаржник та його представник до суду не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив скаргу задовольнити.

Слідчий до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити. По суті скарги вказав, що розглядувана скарга підписана адвокатом ОСОБА_6 , однак такий не надав жодних підтверджуючих документів про представництво інтересів ОСОБА_4 , а також відсутні повноваження ОСОБА_5 як представника потерпілого ОСОБА_4 . Крім цього вказав, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, а саме кримінальні провадження за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 361, 362, 365-1 КК України, може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, а саме ОСОБА_4 , або його представника, а тому за її заявою ОСОБА_5 не може бути розпочате досудове розслідування за ознаками вищевказаних кримінальних правопорушень. Також зазначив, що ОСОБА_7 , щодо якого подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, не є службовою особою суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, оскільки відсутні документи, які б підтверджували, що останній був службовою особою. Також у заяві ОСОБА_5 , та у скарзі ОСОБА_3 , не вказано місця скоєння вище перелічених правопорушень. У заяві ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_7 є співучаником злочину, а саме крадіжки коштів з автомату розливу води за адресою: АДРЕСА_1 та по даному факту відкрито кримінальне провадження відділенням поліції N?l Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області N?0000505 від 19.05.2024 за ч 4 ст. 185 КК У країни.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга в частині зобов`язання слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до першого речення ч. 1 ст. 214 КПК України (далі КПК) слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У заяві про злочин від 05.06.2024 зазначено, що ФОП ОСОБА_4 здійснюється господарська діяльність щодо продажу очищеної питної води через автомати з розливу та продажу води. ОСОБА_7 прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_4 адміністратором мережі та між ними укладено договір про повну матеріальну відповідальність. ОСОБА_7 звільнений з місця роботи 16.04.2024, однак останній заблокував доступ до робочого комп?ютера, платіжних програм easypay.ua, соціальних мереж компанії у фейсбук і телеграм, складської програми BAF та СРМ-системи компанії dms.ecosoft.ua, змінив важливі дані, внесені кошти клієнтів на картках в основній ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також попередньо два рази знищив всі ОСОБА_8 дані баз даних та складських програм компанії. Під час проведення інвентаризації на складі, за який відповідав ОСОБА_7 , встановлено нестачу матеріальних цінностей на загальну суму 85 384,00 грн. Також раніше було виявлено факт недостач під час інкасацій кас на суму 10 910 грн, а також недостачу розмінних коштів на суму 18 000 грн. Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_7 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 191, 361, 362, 364 КК України.

Наведені обставини можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 361 (несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, без обтяжуючих обставин), ч. 1 ст. 362 (несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), ст. 185 (крадіжка), ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем) КК України, а тому у слідчого не було підстав для невнесення відомостей до ЄРДР. У зв`язку з цим уповноважену службову особу необхідно зобов`язати внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення злочину від 05.06.2024.

Посилання слідчого на відсутність у ОСОБА_5 повноважень на представництво інтересів потерпілого ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки згідно із нотаріально посвідченою довіреністю від 17.08.2022, виданою строком на 5 років із правом передоручення, зареєстрованою в реєстрі за № 10796, останній уповноважив ОСОБА_5 , зокрема: представляти його інтереси в усіх без винятку установах, на підприємствах, організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, в органах державної влади, місцевого самоврядування та недержавних органах тощо з усіма необхідними повноваженнями; вести від його імені, як суб`єкта підприємницької діяльності, справи в підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з усіма необхідними повноваженнями, у т.ч. правоохоронних органах.

Зміст цих повноважень свідчить про наявність у повіреної ОСОБА_5 права як на подання від імені ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного зі здійсненням ним підприємницької діяльності (ведення від його імені справ як суб`єкта підприємницької діяльності), так і на укладання із адвокатом угоди про правову допомогу, пов`язаної із захистом цього права у суді (передоручення).

Отже, звернувшись 05.06.2024 від імені потерпілого ФОП ОСОБА_4 із заявою про вчинення злочину та, з метою захисту цього права, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, у суді, уклавши 11.06.2024 із адвокатом ОСОБА_3 договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 діяла у межах повноважень, передбачених довіреністю.

При цьому слідчим залишено поза увагою те, що згідно із ч. 2 ст. 55 КПК права і обов`язки у потерпілого ОСОБА_4 виникли лише з моменту подання від його імені та в його інтересах ОСОБА_5 заяви про вчинення кримінального правопорушення, а подальше представництво його інтересів адвокатом відповідає положенням ч. 1 ст. 58 цього Кодексу. Необхідно зазначити й те, що кримінальне провадження на підставі заяви про злочин розпочате не було.

Навіть за умови, що ОСОБА_5 не була уповноваженою діяти в інтересах ОСОБА_4 , а отже, на підставі її заяви відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК не могло бути розпочате кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 та ч. 1 ст. 362 КК України, у слідчого не було правових підстав для ненадання оцінки та прийняття відповідного процесуального рішення щодо інших зазначених у її, як заявника, заяві про злочин обставин, що можуть свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ст.ст. 185, 191 КК України, та початок кримінального провадження щодо яких не вимагає лише заяви потерпілого.

Довід слідчого щодо відкритого по цьому факту кримінального провадження № 0000505 від 19.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, про що й зазначено у скарзі, жодним доказом не підтверджений, водночас заявник у своїй скарзі у зв`язку з цим посилається на зазначене кримінальне провадження як таке, що стосується інших подій, які мали місце у м. Нововолинську, Волинської області.

Посилаючись на незазначення у заяві про вчинення злочину місця можливих кримінальних правопорушень, що підлягає доказуванню згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК, як обгрунтування правомірності невнесення відомостей про кримінальне (і) правопорушення до ЄРДР, слідчим не враховано вимоги ч. 1 ст. 93 цього Кодексу, відповідно до якої обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 зазначеного Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, чим перекладено тягар доказування на потерпілого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Зобов`язати уповноважену службову особу Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення злочину від 05.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1