Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8897/24
Провадження №1-кп/523/1227/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.06.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000514 від 03 квітня 2024 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2024 року за вчинення 02 січня 2024 року злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненого від його відбування, із застосуванням ст.ст.75,76 цього ж кодексу, з іспитовим строком 2 роки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , вчинивши 02 січня 2024 року злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи близько 11 години 00 хвилин 21 березня 2024 року біля буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, з аналогічних корисливих мотивів та з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, викрав залишений без нагляду на полиці біля вікна торгівельного кіоску, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Samsung М11», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 3500 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в денний час доби 21 березня цього року він, маючи матеріальні труднощі, звернувся до продавчині розташованого по пр АДРЕСА_2 , торгівельного кіоску, з проханням продати йому в роздріб цигарки, які лежали за її спиною, чим фактично відволік її. Скориставшись цим, він непомітно для потерпілої забрав з полиці біля вікна чужий мобільний телефон, який згодом реалізував на ринку за 1000 грн. Про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, вчинивши 02 січня 2024 року злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи близько 11 години 00 хвилин 21 березня 2024 року біля буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, з аналогічних корисливих мотивів та з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, викрав залишений без нагляду на полиці біля вікна торгівельного кіоску, належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung М11», вартістю 3500 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про судиму, непрацевлаштовану особу, яка негативно характеризується за місцем проживання, показує про перебування у фактичних шлюбних відносинах та народження малолітньої дитини, вилученої від нього та співмешканки органом опіки та піклування.

З урахуванням викладеного, даних про особу винуватого, позиції прокурора, відсутності позовних вимог від потерпілої, суспільної небезпеки та тяжкості повторно вчиненого діяння, суд вважає, що вищевикладене не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України, у зв`язку із чим, необхідно визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, зважаючи на призначення ОСОБА_4 вищезазначеного покарання, що підлягає реальному відбуттю, а також існування ризику ухилення останньої особи від його відбування після проголошення вироку, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.

На підставі ч.4 ст.70 цього ж кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2024 року за вчинення 02 січня 2024 року злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, більш суворим покаранням, що призначене цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 19 серпня 2024 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_4 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили долучені до кримінального провадження в якості речових доказів:

- мобільний телефон марки «Samsung М11», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- копії документів, в обґрунтування вартості предмету злочину, зберігати в матеріалах досудового розслідування;

- записний щоденник вважати повернутим свідку ОСОБА_6 .

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1