Справа № 357/3296/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005009 від 19.10.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з укладеною 27.02.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

18.10.2023 ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 та на тротуарі виявив мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», належний ОСОБА_6 . Впевнившись, що за діями ОСОБА_4 ніхто не спостерігає, в останнього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефона, який знаходився на асфальтній ділянці.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає здійснив крадіжку мобільного телефона марки «Redmi Note 9 Pro», вартістю 4750 гривень 00 копійок, належний ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4750 гривні 00 копійки.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

27.02.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано одночасно з обвинувальним актом, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, додатково зазначила, що складу суду довіряє, при призначенні обвинуваченому покарання покладалась на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частинами 1,2 ст. 474 КПК передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 04.12.2023 № 1613 обвинувачений медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0005009 від 19.10.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 05 березня 2024 року.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Речові докази:

- мобільний телефон «Redmi 9А» синього кольору, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 11.12.2023 та розписки ОСОБА_6 від 12.12.2023 передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити власнику - потерпілій ОСОБА_8 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1