справа № 361/8873/23
провадження № 1-кс/361/463/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , ознайомившись із заявами адвоката ОСОБА_2 , діючого на представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24 посилаючись на те, що суддею до вирішення заявленого стосовно нього відводу, призначено судове засідання з розгляду скарги на бездіяльність прокурора, що викликає у заявника сумнів стосовно того, що суддя може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Цього ж дня до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , діючого на представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24, в якій заявник посилається на те, що суддя Червонописький ухвалив процесуальне рішення у цій же справі виніс ухвалу від 19.03.24 про залишення без розгляду заяви про відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , на розгляді якого перебуває заява про відвід судді Червонописького у справі №361/8873/23 (провадження №1-кс/361/415/24), що викликає у заявника сумнів стосовно того, що суддя може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду вказаних заяв про відвід судді визначено ОСОБА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що у провадженні судді перебувають дві справи за заявами адвоката ОСОБА_2 , діючого на представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24, вважаю за необхідне об`єднати зазначені справи в одне провадження.

Оцінюючи обставини, які заявлені адвокатом ОСОБА_2 як підстави для відводу, вважаю, що подання подібних заяв про відвід судді є зловживанням своїми процесуальними правами, які реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням, що, зокрема, виражено у безпідставному і необґрунтованому небажанні для розгляду цієї справи слідчим суддею ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у справі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1ст. 75 КПК).

Згідно з ч. 1ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Водночас, необхідно зазначити, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Зважаючи на викладене, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Заявляючи відвід судді ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_2 не наведено обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, до заяви не додається відповідних доказів, які б підтвердили наявність підстав для відводу судді, водночас не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

У даному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_2 неодноразово вже заявляв відводи як судді ОСОБА_4 (які були розглянуті та в задоволенні яких було відмовлено), так і суддям, які розглядали заяви адвоката ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_4 , отже наявні ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).

Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід, який полягає в тому, що у випадках, коли повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

За таких обставин, вбачаючи ознаки зловживання правом на відвід, суд приходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80, 81, 334, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу №361/8873/23 провадження №1-кс/361/463/24 та №1/кс/36/464/24 за заявами адвоката ОСОБА_2 , діючого на представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний №361/8873/23 провадження №1-кс/361/463/24.

Заяву адвоката ОСОБА_2 , діючого на представництво та захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/8873/23, провадження №1-кс/361/145/24 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1