25 червня 2024 року м. Запоріжжя
17 січня 2024 р. на підставі ухвал слідчого судді слідчими слідчої групи СУ ГУНП в Запорізькій області було проведено обшуки аптечних закладів, зокрема: в аптечному закладі «АПТЕКА № 2» за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів, 7, приміщення 86.
Ухвалою слідчого судді від 26.01.2024 року було частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна. Накладено арешт в тому числі на наступне майно ТОВ «АЛЄКС-фарм» :
Згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 року, якою було надано дозвіл на обшук в аптечному закладі «АПТЕКА № 2» за адресою АДРЕСА_1 , приміщення 86 31.07.2023 року у працівника Аптеки №2 ОСОБА_4 було здійснено закупку лікарського препарату «Кодтерпін ІС».
На цей час проведені судово-хімічні експертизи всіх вилучених лікарських препаратів на які накладено арешт та встановлено, що вміст лікарських препаратів відповідає інструкції застосування, і що саме лікарські препарати, які зазначено в їх назвах. Після проведення судово-хімічних експертиз слідчі дії у кримінальному провадженні не проводились.
Фактично за 2 роки три місяці у кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії, які слідчий вважав за необхідне провести.
До цього часу не зважаючи на проведення оперативних закупок, обшуку, проведенням судово-хімічних експертиз не було допитано жодного працівника ТОВ «Алєкс-фарм, і жодній особі не повідомлено про підозру.
Зазначене свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, яке розслідується і в якому накладено арешт на майно ТОВ «Алєкс-фарм», в іншому випадку за такий тривалий час, з огляду на встановлення всіх осіб, проведення слідчих дій. Негласних слідчих (розшукових) дій, вилучення лікарських препаратів, проведення судово-хімічних експертиз вже б було прийняте рішення про повідомлення про підозру.
Окрім того, про відсутність складу кримінального правопорушення свідчить і наступне.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме «досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, знаходячись на території Запорізької області незаконно збувать лікарські засоби, які у своєму складі містять наркотичні та психотропні речовини».
Відповідно до ст. 307 ч. 1,2 КК України 1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майн
Згідно ч. 1, 2 ст. 320 КК України 1. Порушення встановлених правил посіву або вирощування снотворного маку чи конопель, а також порушення правил виробництва, виготовлення, зберігання, обліку, відпуску, розподілу, торгівлі, перевезення, пересилання чи використання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин, - караються штрафом до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно, або якщо вони спричинили нестачу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів у великих розмірах, або призвели до викрадення, привласнення, вимагання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовою особою своїм службовим становищем, - караються штрафом від сімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ст.42-4 КУпАП «Продаж лікарських засобів в аптечних закладах без рецепта у заборонених законодавством випадках тягне за собою накладення штрафу від шести до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Зазначені медичні препарати на думку слідчих слідчої групи підпадають під дію Постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», а саме до списку 1 таблиції ІІ наркотичні засоби обіг яких обмежено кодеїн є наркотичним засобом, обіг якого обмежено та під дію наказу МОЗ України № 202 від 23.04.2007 р. «Про затвердження переліків нарктичних (психотропних) комбінованих лікарських засобів, що містять малу кількість наркотичних засобів або психотропних речовин і прекурсорів, які підлягають котролю при ввезенні на митну територію України та вивезення за її межі» лікарський засіб «Кодтерпін ІС» містить у своєму складі кодеїн, що є наркотичним засобом обіг якого обмежено.
Відомості про предмет злочинів, пов`язаних з наркотиками, містяться у Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою КМУ N 770 від 06.05.2000.
Такий Перелік - це згруповані в списки наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, включені до таблиць І-IV згідно із законодавством України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.
Наркотичні засоби це включені до Переліку речовини природного чи синтетичного походження, препарати, рослини, які становлять небезпеку для здоров`я населення у разі зловживання ними. Зловживання такими наркотичними засобами призводить до захворювання на наркоманію.
Згідно зі ст.1 Єдиної Конвенції ООН про наркотичні засоби під терміном «наркотичні засоби» визначається будь-яка з речовин, природних або синтетичних, включених до Списків І і ІІ.
При цьому Список І і Список ІІ містять саме наркотичні засоби.
«Кодетерп» і «Пентасед» відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» не віднесено ні до наркотичних ні до психотропних засобів, які підлягають спеціальному контролю.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2007 року №1203 гранично допустима кількість кодеїну, що може міститися в препаратах, складає 25 мг на одиницю дози. Проте в препаратах «Кодетерп» і «Пентасед» така доза становить лише 8 мг.
Діюча речовина на одиницю дози в лікарських засобах «Кодетерп» і «Пентасед», зареєстрованих в установленому порядку як готові лікарські засоби, що містять наркотичні речовини, не підпадає під заходи контролю, оскільки не перевищує гранично допустиму кількість, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2007 року №1203.
До діяльності пов`язаної з обігом препаратів з малою кількістю наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, не ставляться всі ті вимоги, суворі заходи контролю, які передбачені для діяльності, пов`язаної з обігом препаратів, що містять відповідні наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори в кількості, що перевищує гранично допустиму.
В свою чергу кримінальна відповідальність за ст. 320 КК настає лише у випадку порушення нею певних правил відпуску наркотичних засобів.
Такі правила, зокрема передбачені.
-Постановою КМУ від 03.06.2009 №589 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом»;
-Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР;
-Постановою КМУ від 13.05.2013 №333 «Про затвердження Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я».
Відповідно до Постанови КМУ від 03.06.2009 №589 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», діяльність пов`язана з обігом препаратів, що містять малу кількість наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, провадиться суб`єктами господарювання на підставі звичайної ліцензії на виробництво, оптову, роздрібну торгівлю лікарськими засобами, виданої відповідним органом ліцензування.
Відомості про предмет злочинів, пов`язаних з наркотиками, містяться у Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою КМУ N 770 від 06.05.2000.
Такий Перелік - це згруповані в списки наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, включені до таблиць І-IV згідно із законодавством України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.
Наркотичні засоби це включені до Переліку речовини природного чи синтетичного походження, препарати, рослини, які становлять небезпеку для здоров`я населення у разі зловживання ними. Зловживання такими наркотичними засобами призводить до захворювання на наркоманію.
Згідно зі ст.1 Єдиної Конвенції ООН про наркотичні засоби під терміном «наркотичні засоби» визначається будь-яка з речовин, природних або синтетичних, включених до Списків І і ІІ.
При цьому Список І і Список ІІ містять саме наркотичні засоби.
До діяльності пов`язаної з обігом препаратів з малою кількістю наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, не ставляться всі ті вимоги, суворі заходи контролю, які передбачені для діяльності, пов`язаної з обігом препаратів, що містять відповідні наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори в кількості, що перевищує гранично допустиму.
Відповідно до Постанови КМУ від 03.06.2009 №589 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», діяльність пов`язана з обігом препаратів, що містять малу кількість наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, провадиться суб`єктами господарювання на підставі звичайної ліцензії на виробництво, оптову, роздрібну торгівлю
На діяльність, пов`язану з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів згідно ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р. № 60/95-ВР, видається спеціальна ліцензія, за наявності у суб`єкта господарювання, відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також забезпечення безпечності такої діяльності.
Тому, на діяльність з лікарськими препаратами, що містять малу кількість підконтрольних речовин, не розповсюджується дія постанови КМУ від 13.05.2013 №333 «Про затвердження Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я», яка зазначена в ст. 21 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р.
Так, вилучені в ході обшуку лікарські засоби не мають маркування у виді подвійної червоної стрічки відповідно до ст.18 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно препарати «Кодепсін», «Кодтерпін ІС», «Кодетерп», «Пентасед», «Солпалгін», «Пенталгін 1С», «П*ятерчатка», «Тропікамід», який кодеїну не містить та інші не відносяться до наркотичних препаратів, і дії фармацевтів ТОВ «АЛЄКС-ФАРМ» не підпадають під дію кримінального закону, а вбачається вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.42-4 КУпАП.
Кодеїноміські медичні препарати (лікарські засоби) відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» не віднесено ні до наркотичних ні до психотропних засобів, які підлягають спеціальному контролю.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2007 року №1203 гранично допустима кількість кодеїну, що може міститися в препаратах, складає 25 мг на одиницю дози. Проте в вилучених препаратах така доза становить лише 8 мг.
Діюча речовина на одиницю дози в вилучених лікарських засобах зареєстрованих в установленому порядку як готові лікарські засоби, що містять наркотичні речовини, не підпадає під заходи контролю, оскільки не перевищує гранично допустиму кількість, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2007 року №1203.
Таким чином, кодеїноміські медичні препарати (лікарські засоби) «Кодепсін», «Кодтерпін ІС», «Кодетерп», «Пентасед», «Пенталгін 1С», «П*ятерчатка» «Кодетерп» та «Пентасед», «Тропікамід», який кодеїну не містить відповідно до ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» не віднесені ні до наркотичних, ні до психотропних засобів, які підлягають спеціальному контролю. Діючі речовини в цих препаратах не перевищують гранично допустиму кількість, визначену постановою КМУ від 10.10.2007 року №1203. Тому на діяльність з лікарськими препаратами, що містять малу кількість підконтрольних речовин, не розповсюджується дія постанови КМУ від 13.05.2013 року №333.
Відтак, зазначені кодеїноміські препарати, а тим більш вилучені «Прегабалін ЗН», «Габана», «Прегабалін», «Неогабін», «Габантин» не є наркотичними препаратами, а тому вони не можуть бути предметом злочину у кримінальному провадженні.
Крім того, на діяльність з лікарськими препаратами, що містять малу кількість підконтрольних речовин, не розповсюджується дія постанови КМУ від 13.05.2013 №333 «Про затвердження Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я», яка зазначена в ст. 21 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р.
У п. 2 цієї постанови чітко зазначено, що дія Порядку не поширюється на заклади охорони здоров`я (якими є аптеки), у разі провадження ними діяльності у сфері обігу препаратів, які містять малу кількість наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III переліків, та прекурсорів, включених до таблиці IV переліку, тож ризику зловживання ними немає або він незначний, і з яких зазначені засоби чи речовини неможливо вилучити легкодоступним способом в кількості, за якої можливе зловживання.
Дана правова позиція викладена в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 5 березня 2020 р. та ухвалі Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду від 9 червня 2020 р. у справі за № 337/1205/19, інша судова практика вищих судових інстанції з цього питання відсутня.
З огляду на вищевикладене, на цей час відсутня необхідність продовження арешту тимчасово вилученого майна, а саме лікарських засобів, бо всі необхідні слідчі дії поведені в результаті яких жодній особі не повідомлено про підозру, що свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення та необґрунтованість накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на лікарські засоби, як на речові докази.
Враховуючи положення ст. ст.. 7, 28, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК щодо розумності строків кримінального провадження, адвоката вважає, що відпала потреба у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме тимчасово вилучених лікарських засобів.
Таким чином, арешт накладений ухвалою слідчого судді від 26.01.2024 року підлягає скасуванню, бо на цей час у ньому відпала потреба і він накладений необґрунтовано.
В судове засідання адвокат не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину не явки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши надані суду докази, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
17 січня 2024 р. на підставі ухвал слідчого судді слідчими слідчої групи СУ ГУНП в Запорізькій області було проведено обшуки аптечних закладів, зокрема: в аптечному закладі «АПТЕКА № 2» за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів, 7, приміщення 86.
Ухвалою слідчого судді від 26.01.2024 року було частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна. Накладено арешт в тому числі на наступне майно ТОВ «АЛЄКС-ФАРМ» :
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як визначено ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту слідчим суддею враховано, що метою накладання арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Стороною обвинувачення мотивовано, що вказане майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на доводи клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.
Отже, у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження накладено арешт на вказане вище майно.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є об`єктом, доказом злочину.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При цьому апеляційний суд зазначив, що враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.2 ст.307 КК України, та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що частина вилученого під час обшуку аптечного закладу майна, а саме лікарських засобів, які своєму складі містять наркотичні речовини, вочевидь відповідають ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості знищити, відчужити вказане майно, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя на законних підставах прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на лікарські засоби.
Не накладення арешту на зазначене майно, з урахуванням його специфіки, може призвести до можливості його приховування, знищення, відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, арештоване майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, скасування арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення та інше, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
Керуючись ст. ст. 100, 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.06.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1