Справа №591/9308/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/188/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2024 року, на задоволення клопотання слідчого СВ УСБУ в Сумській області, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2024 року, включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2024 року, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було враховано те, що підозру у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_6 не визнавав і у своїх поясненнях вказував на те, що спілкувався лише з ОСОБА_8 , а про наміри ОСОБА_9 передавати інформацію до рф не знав та не міг знати, крім того, матеріалами НСРД не підтверджується наявність у нього проросійських поглядів, незгода з політикою державної влади України, а також мети завдати Україні шкоди.

Крім того, під час обшуку за місцем проживання підозрюваного було вилучено мобільний телефон, який на даний час знаходиться у розпорядженні СВ УСБУ, що свідчить про те, що останній ніяк не зможе вплинути на результати досудового розслідування. При цьому, ні з доводів клопотання, ні з доданих до нього матеріалів не вбачається, на яких свідків та яким чином може незаконно впливати ОСОБА_6 .

Таким чином, на думку апелянта, слідчий суддя безпідставно продовжив підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому, вважати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій остання просила розглядати вказане провадження без її участі.

У поданій до суду заяві прокурор також просив здійснювати апеляційний розгляд поданої захисником апеляційної скарги за його відсутності.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце розгляду даного провадження підозрюваний ОСОБА_6 повідомлений належним чином і не наполягав на розгляді апеляційної скарги, поданої в його інтересах захисником, виключно за його участі, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд даного провадження за відсутності його учасників, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону було дотримані у повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що СВ УСБУ в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000199 від 06 жовтня 2023 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, в якому 23 жовтня 2023 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

25 жовтня 2023 року, на задоволення клопотання слідчого, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюбез визначення розміру застави, який, у подальшому, рішенням слідчого судді було продовжено, останній раз, до 23 січня 2024 року.

Враховуючи, що до закінчення строку дії вказаної ухвали, завершити досудове розслідування, строк якого було продовжено до 23 квітня 2024 року, є неможливим, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи його обґрунтованістю повідомленої останньому підозри, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та залишаються актуальними, та запобігти яким, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, є обґрунтованою, з врахування доданих до клопотання матеріалів, яких достатньо на даній стадії досудового розслідування для такого висновку.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання на предмет ризиків, які існували на час застосування вказаного запобіжного заходу, слідчим суддею було встановлено їх актуальність і не зменшення, з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватості, висловлювань останнього щодо намірів залишити нашу країну, його намагань зникнути при затриманні, обізнаність щодо контактів, місцезнаходження інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, що у свою чергу спростовує доводи апелянта щодо відсутності обставин на підтвердження ризиків, про які зазначав у клопотанні слідчий, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з яким колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що у даному випадку відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_6 саме інкримінованого йому злочину, то вони не заслуговують на увагу і при вирішенні питання продовження запобіжного заходу до уваги не приймаються, оскільки дослідження доказів з приводу їх належності, допустимості та достатності, а також встановлення винуватості чи невинуватості особи буде предметом розгляду суду, який дане провадження буде розглядати по суті та прийматиме у ньому остаточне рішення.

Інших доводів, за яких ухвала слідчого судді підлягала б до скасування, а у задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Сумській області необхідно було б відмовити, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду жодних для цього підстав колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до указу президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність інкримінованого злочину, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4