Справа №454/9/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2024 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000368 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, неодруженого, непрацюючого, судимості не має відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

09.12.2023р. близько 13.00год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , якого раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності 07.03.2023р. постановою Сокальського районного суду Львівської області за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, 03.07.2023р. постановою Сокальського районного суду Львівської області за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, 08.08.2023р. постановою Сокальського районного суду Львівської області за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої ображав її нецензурними словами, спричинивши останній психологічні страждання, внаслідок чого був порушений її звичний спосіб життєдіяльності та соціального функціонування, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_3 у невстановлений органом досудового розслідування час та місці незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату RGD-5 (виробництва Болгарії) із запалом DVM (ДВМ) та ручну осколкову гранату дистанційної дії DM51 із запалом DM82, які являються бойовими припасами, та зберігав їх за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, необхідного відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів». Надалі, ОСОБА_3 , маючи змогу добровільно здати такі боєприпаси органам влади, не зробив цього, а 22.09.2023р. близько 10.30год. по АДРЕСА_2 поблизу магазину меблів незаконно збув зазначені гранати ОСОБА_7 , отримавши за них грошові кошти в сумі 20000грн.

Також, ОСОБА_3 у невстановлений органом досудового розслідування час та місці незаконно придбав 180 (сто вісімдесят) патронів калібру 5.45 з маркуванням «3-83» з кулею із стальним сердечником (ПС), які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, патронами калібру 5.45 х 39мм, та маючи змогу добровільно здати такі боєприпаси органам влади, не зробив цього, а зберігав їх за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, необхідного відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» до моменту виявлення та вилучення таких працівниками поліції 13.11.2023р.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та показав, що дійсно неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері.

Також, показав, що незаконно придбав та зберігав гранати і патрони до вогнепальної зброї. Гранати він продав та за них отримав оплату в сумі 20000грн.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що:

- дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою він перебуває в сімейних відносинах (матері), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої;

- дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він умисно вчинив придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ст.126-1 КК України передбачає альтернативну міру покарання, санкція ч.1 ст.263 КК України не передбачає альтернативної міри покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК враховує:

ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК України є: кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України нетяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України тяжким злочином;

наслідки та обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, відсутність на утриманні непрацездатних осіб, відсутність постійного місця роботи;

наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання;

те, що він раніше не судимий.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, із застосуванням ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта слід стягнути із засудженого в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 :

- визнати винуватим за ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- визнати винуватим за ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати ОСОБА_3 з моменту проголошення вироку.

Покласти на ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Речові докази: запал DVM, осколковий чехол ручної роботи ручної осколкової гранати дистанційної дії DM51, корпус гранати RGD-5 (виробництва Болгарії), запал DM82, корпус заряду ВР гранати дистанційної дії DM51, 160 (сто шістдесят) патронів калібру 5.45 з маркуванням «3-83», які знаходяться у камері зберігання відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області передати в дохід держави; 20 (двадцять) стріляних гільз, які знаходяться у камері зберігання відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохі держави 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48коп. витрат на проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1