Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/342/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження у м. Кропивницькому, матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000410 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2024, якою задоволено клопотання прокурора та стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітініх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 16.11.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці,

продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17.05.2024 включно.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000410 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання 19.03.2024, в порядку ст. 331 КПК України, за клопотанням прокурора, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та продовжено останьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.05.2024 включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав на необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, що в свою чергу свідчить про те, що існують ризики ухилення від суду, впливу на свідків та продовження ним злочинної діяльності, тобто можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому за сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу районного суду та обрати йому більш мякий запобіжний захід, а саме не пов`язаний з триманням його під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, вказує про незаконність його подальшого утримання під вартою, оскільки ризики заявлені в клопотанні прокурором, не доведенні.

Також вказує, що судом не взято до уваги незадовільний стан його здоров`я, а сама лише тяжкість покарання, що йому загрожує, не може бути єдиною підставою для застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу, а повинна оцінюватись в сукупності з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріалами які характеризують його особу та його поведінку після вчиненого.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів встановила, що районним судом дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, раніше він неодноразово судимий також за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працює, не має жодних заробітків, а також обставини, які характеризують його особу, а саме відсутність стійких соціальних та виробничих зв`язків, через відсутність постійної роботи та законних заробітків, а також і те, що у даному кримінальному провадженні не допитано всіх свідків, не досліджено речові та письмові докази.

Також, районним судом обґрунтовано враховано і те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились та не зменшилися, а тому інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи в суді, оскільки є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до нього альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, останній зможе здійснити на свідків незаконний вплив з метою зміни наданих ними показань та для уникнення ним від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, а також, відсутність у матеріалах справи даних про наявність нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих обгрунтувань, на які посилається у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання його під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати і на даний час та які не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, жодних доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції не надано.

Його доводи і про те, що районним судом не взято до уваги незадовільний стан його здоров`я також є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження його незадовільного стану здоров`я, яке унеможливлює його перебування під вартою, обвинуваченим суду не надано.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вищевикладене колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2024, якою задоволено клопотання прокурора та стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.05.2024 включно- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2