Справа № 364/153/24
Провадження № 1-кп/364/45/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.02.2024 за № 0000737,відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді водія зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», розлученого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження № 1-кп/364/45/24 внесене 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737 про обвинувачення ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 369 КК України, надійшло до суду 14.03.2024 з обвинувальним актом затвердженим прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та угодою про визнання винуватості від 13.03.2024, укладеною між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , з яких судом встановлені наступні обставини.

23.02.2024 о 17:53 поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час здійснення патрулювання селища Володарка, Білоцерківського району, Київської області, неподалік будинку № 100 по вул. Зарічній, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 19.1. а), відповідно до якого «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені (на всіх механічних транспортних засобах) фари ближнього (дальнього) світла», зупинили автомобіль марки «Сузукі Свіфт» («Suzuki swift») зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Після цього, поліцейський ОСОБА_6 представився та повідомив водія ОСОБА_5 про причину його зупинки, висунув вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом, реєстраційні документи на автомобіль.

В подальшому, в ході розмови поліцейських ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із водієм ОСОБА_5 , попередньо - за зовнішніми ознаками встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомлено про порушення ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та про необхідність проходження медичного обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, що визначено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У цей час у ОСОБА_5 , який усвідомлював, що вчинив дії, за які передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе та з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання поліцейським СРПП ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання працівникам поліції неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , з метою уникнення від передбаченої законом адміністративної відповідальності, перебуваючи поруч з службовим автомобілем марки «Рено Доккер» («Renault DOKKER»), реєстраційний номер НОМЕР_4 (на синьому фоні), що знаходився неподалік будинку АДРЕСА_3 , знаючи, що поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, 23.02.2024, у період часу з 17:59 по 18:27, у ході спілкування неодноразово висловлював словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надати їм неправомірну вигоду в розмірі 2 000 гривень, за невчинення ними в його інтересах дій з використанням наданого їм службового становища, а саме не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, тобто нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Згідно із угодою про визнання винуватості, укладеною 13.03.2024 між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника ОСОБА_4 в приміщенні Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Крім того, між сторонами було узгоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подану до суду одночасно з обвинувальним актом угоду про визнання винуватості від 13.03.2024 та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, надавши стверджувальну відповідь на питання щодо визнання ним вчинення викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості обставин.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості, розуміючи наслідки її укладення і затвердження, а також наслідки невиконання цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями вчинив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища і кваліфікує такі дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке за визначенням ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Частина 5 статті 469 КПК України вказує, що укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

До обставин, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує обвинуваченому покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи позиції прокурора, сторони захисту щодо затвердження угоди, беручи до уваги відсутність в обвинуваченого судимості (а.к.п. 37-38), який є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації, перебуває на посаді водія зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» (а.к.п. 39-44), медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує (а.к.п. 49), позитивну службову характеристику обвинуваченого (а.к.п. 45). Суд за таких обставин дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 13.03.2024 між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання: у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду, за таких обставин, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 13.03.2024 в м. Біла Церква між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000737 від 24.02.2024 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженні № 0000737: оптичний носій «VS DVD+R 16x 4,7 gb 120 min» на якому знаходяться шість файлів типу «MP4 Video File (VLC)», з відеозаписом з бодікамери зробленого 23.02.2024, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у справі - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1