Справа №463/3380/24
Провадження №1-кс/463/3075/24
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 09.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів та проведення додаткового допиту свідка в кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 09.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів та проведення додаткового допиту свідка в кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року.

Просить таку скасувати та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові: провести додатковий допит ОСОБА_6 , з`ясувавши в ході його допиту, якими номерами телефонів він користувався в період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно; звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів для отримання у провайдерів телекомунікацій роздруківок з`єднань, здійснених з належних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мобільних телефонів з прив`язкою до базових станцій за період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно та долучити такі роздруківки до матеріалів кримінального провадження № 0000015..

Скаргу мотивує тим, що ним надається правова допомога ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000015, розслідування у якому здійснює Територіальне управління ДБР, розташоване у м.Львові. 21.03.2024 року ОСОБА_4 слідчим ДБР затриманий в порядку ст.208 КПК України. 22.03.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зазначене провадження розпочате на підставі заяви ОСОБА_6 , в якій він вказав про те, що 10.01.2024 року ОСОБА_4 вимагав у нього неправомірну винагороду. У своєму допиті ОСОБА_6 зазначив, що з 10.01.2024 року по 21.03.2024 року він неодноразово спілкувався по телефону та особисто зустрічався з ОСОБА_4 і обговорював питання, пов`язані з означеним вимаганням неправомірної винагороди. Разом з тим, зазначені пояснення ОСОБА_6 не відповідають дійсності. Зокрема, ОСОБА_4 не міг зустрічатися за вказаних ОСОБА_6 обставин з останнім через перебування у різних місцях в той момент і це може бути підтверджене роздруківками з`єднань належних їм мобільних телефонів з прив`язкою до базових станцій. Крім того, саме ОСОБА_6 телефонував до ОСОБА_4 (а не навпаки) та ініціював зустрічі з останнім, і такі телефонні дзвінки він почав робити задовго до 10.01.2024 року, що може бути підтверджене знову ж таки згаданими роздруківками з`єднань. Дана обставина в сукупності з іншими фактичними обставинами справи, а також з врахуванням неодноразової співпраці ОСОБА_6 з працівниками УСБУ у Львівській області (на підставі його заяв, адресованих до УСБУ у Л/о, розпочато цілий ряд кримінальних проваджень), вказує на можливу наявність в діях працівників СБУ ознак провокації отримання ОСОБА_4 неправомірної винагороди. Крім того, підписи від імені ОСОБА_6 у протоколах його допитів, які проводив слідчий ДБР, візуально суттєво відрізняється від підписів, виконаних від його імені у протоколах огляду та ідентифікації грошових коштів, які складали працівники УСБУ у Львівській області, що викликає об`єктивний сумнів у тому, що згадані кошти передавались працівниками УСБУ у Львівській області саме ОСОБА_6 . Крім того, у вказаних протоколах, складених працівниками СБУ, вказано, що такі протоколи складені в м.Дрогобич безпосередньо перед передачею згаданих коштів ОСОБА_6 його підзахисному. Разом з тим, м.Дрогобич знаходиться на значній відстані від м.Турка, де, як вказав у своїх показах ОСОБА_6 , і відбувалась передача коштів, що викликає об`єктивний сумнів у тому, що ОСОБА_6 взагалі був у м.Дрогобич під час складання працівниками СБУ означених протоколів та отримував там кошти для подальшої передачі ОСОБА_4 . Даний факт має суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи і може бути з`ясований саме шляхом отримання роздруківок телефонних з`єднань з мобільних телефонів ОСОБА_6 з прив`язкою до базових станцій.

У зв`язку з вказаними обставинами 05.04.2024 року ним скеровано слідчому ДБР клопотання від 02.04.2024 року щодо проведення наступного: - провести додатковий допит ОСОБА_6 , з`ясувавши в ході його допиту, якими номерами телефонів він користувався в період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно, - звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів для отримання у провайдерів телекомунікацій роздруківок з`єднань належних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мобільних телефонів з прив`язкою до базових станцій за період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно та долучити такі роздруківки до матеріалів кримінального провадження № 0000015.

Однак, 12.04.2024 стороною захисту отримано постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 09.04.2024 року про відмову в задоволенні вказаного клопотання. Як обґрунтування такого рішення слідчий в постанові вказав, що він не вбачає можливості використання згаданих вище роздруківок як доказ у кримінальному провадженні і що сторона захисту уповноважена самостійно збирати докази у кримінальному провадженні.

Адвокат вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

В означеному клопотанні сторони захисту наведено доводи про те, що згадані роздруківки телефонних з`єднань можуть бути використані як докази підтвердження невинуватості ОСОБА_7 , недостовірності наданих стороною обвинувачення доказів і вчинення провокації з боку ОСОБА_6 та працівників СБУ. За таких обставин, а також з врахуванням приписів ст.9 КПК України, наведені стороною захисту в клопотання доводи мали бути перевірені слідчим, а саме клопотання - задоволене. Крім того, наведене в оскаржуваній постанові слідчого твердження про те, що сторона захисту моє можливість самостійно зібрати вказані в клопотання докази, не відповідає дійсності. Так, сторона захисту немає інформації про номери телефонів, якими користувався ОСОБА_6 у вищевказаний період, в тому числі під час телефонних розмов з ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 не пам`ятає, з яких саме номерів телефонів йому телефонував ОСОБА_6 , а його ( ОСОБА_4 ) мобільний телефон вилучений працівниками ДБР 21.03.2024 року під час затримання в порядку ст.208 КПК України, на нього накладено арешт і по даний час він не повернутий моєму підзахисному. За таких обставин сторона захисту просто позбавлена можливості самостійно витребувати інформацію про вказані телефонні з`єднання. Крім того, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2024 року у справі № 463/2545/24 на ОСОБА_4 покладено обов`язок, зокрема, утриматись від спілкування з свідками сторони обвинувачення. ОСОБА_6 допитаний у кримінальному провадженні як свідок. Відтак, згаданий обов`язок утриматись від спілкування з свідками сторони обвинувачення поширюється і на ОСОБА_6 . За таких обставин спроба сторони захисту спілкуватися з ОСОБА_6 та отримати від нього пояснення може бути розцінена судом та стороною обвинувачення як порушення покладених згаданою ухвалою слідчого судді на ОСОБА_4 обов`язків. Крім того, ОСОБА_6 , відповідно до положень КПК України, не зобов`язаний надавати пояснення стороні захисту, а сторона захисту не уповноважена попереджати ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України і таким чином забезпечити отримання від останнього вищевказаної інформації та її достовірність.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просить таку задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлялася належним чином. Слідчим заперечення на скаргу не подавалось.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Судом встановлено, що в Першим слідчим відділом Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

21.03.2024 о 13.05 год по АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 . слідчому Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 подано клопотання № 04/24-3К від 02.04.2024, відповідно до якого просив:

- провести додатковий допит ОСОБА_6 , з`ясувавши в ході його допиту, якими номерами телефонів він користувався в період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно;

- звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів для отримання у провайдерів телекомунікацій роздруківок з`єднань належних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мобільних телефонів з прив`язкою до базових станцій за період з 01.12.2023 року по 21.03.2024 року включно та долучити такі роздруківки до матеріалів кримінального провадження № 0000015.

Постановою слідчого Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.04.2024 року, у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 від 02.04.2024, про витребування доказів та проведення додаткового допиту свідка відмовлено за безпідставністю.

Постанову про відмову в задоволенні клопотання слідчий мотивував тим, що адвокат ОСОБА_3 не наводить жодних об`єктивних даних, які б дійсно підтверджували факт необхідності в отриманні вказаних у клопотанні документів та не зазначено які докази для кримінального провадження вони містять. Крім цього, адвокат являється стороною захисту у кримінальному провадженні, який користується процесуальними правами підозрюваного та уповноважений сам збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази які вважає доцільними.

Встановивши обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.12 ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право: заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого проведення слідчих дій вказаних в клопотанні скаржника, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак, оскаржувана постанова, в частині відмови в задоволенні клопотання, не є вмотивованою. Мотиви відмови є формальними, не ґрунтуються на обставинах кримінального провадження, суперечать як завданню так і засадам кримінального провадження.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами адвоката, що відмова у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій, слідчим належним чином не мотивована.

Що ж стосується прохальної частини скарги зобов`язати слідчого провести дії зазначені в клопотанні, то слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого, а тому така вимога не підлягає до задоволення.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування з покладенням на слідчого обов`язку повторно розглянути дане клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів та проведення додаткового допиту свідка в кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 або іншого слідчого в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 №04/24-3К від 02.04.2024 року про витребування доказів та проведення додаткового допиту свідка в кримінальному провадженні №0000015 від 15.01.2024 року.

В решті скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1