ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/308/24 Справа № 182/6787/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із освітою 9 класів, який не має реєстрації, фактично проживає у АДРЕСА_1 , не працює, неодружений, на утриманні нікого не має, раніше судимий:

- 30.03.2009 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 07.02.2011 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі;

- 24.09.2014 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70, 71 КК України до 4 років 6 місяців. Звільнився 12.08.2016 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0001008,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжений ОСОБА_5 дію запобіжного заходу тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17 березня 2024 року з визначенням застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя врахував, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 23.08.2023 за № 0001008 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України надійшов у провадження Нікопольського міськрайонного суду 20.12.2023 року, проте не проведено підготовче судове засідання.

Дійшов висновку, що належним чином обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, та що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим продовжив підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржена ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що не було надано доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, реально існують.

Зазначає, що ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю сестрою, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків та наявність осіб, що зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підзахисного.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.

Так, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді триманням під вартою до 21.01.2024 року включно з визначенням застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн., для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 січня 2024 року залишена без змін.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження № 0000612 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, на 30.01.2024 року, у зв`язку з чим прокурор і звернувся до слідчого судді з клопотанням про розгляд питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого, слідчим суддею досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано встановлено існування обставин, які виправдовують подальше перебування його під вартою.

Визначені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення доведені, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення винуватості, на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування або суду.

Не зменшився та не перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показів.

Також не зменшився й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, а після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочини, за фактом яких обвинувальні акти направлені до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Вищенаведене спростовує ствердження захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю сестрою, що на думку захисника свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків та наявність осіб, що зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування обвинуваченого на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для продовження застосування обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, який у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірним для нього з урахуванням викладеного вище.

Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0001008, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4