Справа № 522/2758/24
Провадження № 1-кс/522/2709/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам кримінального провадження № 0000004 від 03.01.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 114, ч. 3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені представники російських спецслужб здійснюють пошук та вербування громадян України та інших осіб на території Одеської області, для вчинення діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, зокрема збору інформації про розташування та маршрути переміщення військової техніки, особового складу сил оборони, місць дислокації окремих частин та з`єднань ЗСУ, в тому числі фото- та відеоматеріали - для використання в підривній діяльності та вчинення збройної агресії проти України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи обізнаним про те, що на території України введений правовий режим - воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, вийшов на зв`язок із представниками федеральної служби безпеки російської федерації та виконує різні завдання щодо отримання відомостей про військові склади із озброєнням, розміщення протиповітряної оборони, радіолокаційного обладнання, проти корабельного озброєння, карт розміщення мінних загороджень, тобто здійснив інтелектуальний перехід на бік ворога, з метою надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Обмін інформацією здійснюється за допомогою месенджерів.

09.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2024 проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого виявлено та вилучено речі та предмети.

Відповідно до ст. 167 КПК України, майно у вигляді речей та документів, щодо яких є Вищевказані речі містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ст. 98 ч. 1 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного громадянина України ОСОБА_3 , яке вилучене 09.05.2024 у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2024 під час обшуку за його місцем проживанням, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; паспорт № НОМЕР_2 ; посвідчення НОМЕР_5, 2 шт. редакційне посвідчення журналіста НОМЕР_6; посвідчення контролера водопровідного господарства НОМЕР_7; конверт з ячейками для сім-карт у кількості 9 шт. із сім-картками у кількості 11 шт.; мобільний телефон Samsung Duos, imei1: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Blacberry; мобільний телефон Apple Iphone 6, imei: НОМЕР_4 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.05.2024