Справа № 366/5871/23
Провадження № 1-кп/366/141/24
ВИРОК

Іменем України

29 лютого 2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.08.2023 року за №0001599 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Кропивня Іванківського району Київської області, військовослужбовця військової служби призваного по мобілізації на особливий період, який проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним

27.08.2023 року, приблизно об 11 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , всупереч вимог п.31.1 ПДР України, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , у несправному стані у вигляді просочування гальмівної рідини в зоні гальмівного механізму заднього лівого колеса, яку можна було попередити шляхом контролю за технічним станом транспортного засобу, зупинившись перед проїзною частиною вул.. Поліської на автодорозі, що веде до с.Варівськ і є другорядною відносно вул. Поліської в с.Кропивня Вишгородського району Київської області, діючи необережно, проявляючи протиправну недбалість, в порушення п.п.10.1.та 16.11 ПДР України, маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом транспортних засобів по проїжджій частині вул.Поліської, розраховуючи на те, що транспортних засобів, які наближаються до цього перехрещення по головній дорозі, немає, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух транспортного засобу та, виїжджаючи на головну дорогу, не надав перевагу у русі мотоциклу марки «Spark SP125C-2CD», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по проїздній частині вул. Поліської зі сторони с.Мокра Корма в напрямку с.Захарівка та допустив з ним , внаслідок чого водій мотоцикла ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої стегнової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків, садна обох кистей, лівого ліктьового суглобу, обох стоп, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.286 КК України: порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Пояснив, що 27.08.2023 року, в період часу з 8 по 10 годину він рухався на автомобілі марки ВАЗ, який належить його сестрі, яка перебуває за кордоном. Будучи військовослужбовцем, він мав два вихідних, і мав цього дня повертатися до місця дислокації. Наблизившись до перехрестя нерівнозначних доріг (перетину з проїжджою частиною вул.Поліська, що є головною по відношенню до автодороги, що веде до с.Варівськ), будучи впевнений у безпечному проїзді даного перехрестя, добре знаючи цю місцевість, просто не побачив потерпілого, який рухався на мотоциклі, розпочав рух та допустив із ним зіткнення. Одразу після зіткнення він вийшов з автомобіля, зателефонував на 102 та 103, почав надавати першк допомогу потерпілому. Вже потім він надавав потерпілому матеріальну допомогу на лікування ( загалом це стало у 30700 грн.), зобов`язується і надалі надавати потерпілому допомогу, що стосуватиметься його реабілітації. У вчиненому щиро розкаюється.

2. Порядок розгляду справи

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та інформації, яка його характеризує.

3. Позиції сторін

Прокурор ОСОБА_3 підтримав висунуте ОСОБА_6 обвинувачення та просив призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що він вибачив обвинуваченого ОСОБА_6 , жодних майнових претензій до нього немає, просив його суворо не карати. Він взагалі не бажав, щоб відносно ОСОБА_6 розпочинали кримінальне провадження.

Захисник, адвокат ОСОБА_7 , просив суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, врахувати його позитивну характеристику, те, що він проходить військову службу, кримінальне правопорушеня він вчинив з необережності, потерпілий до нього жодних претензій немає, а тому, просив призначити ОСОБА_6 покарання, з врахуванням ст.75 КК України.

Обвинувачений щодо призначення йому покарання, просив суд суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся, не призначати йому покарання у виді позбавлення волі та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він проходить військову службу і під час її проходження має потребу у керуванні транспортним засобом.

4. Мотиви суду щодо призначення покарання

У відповідності до ч.1 ст.65 КК України, призначаючи покарання суд враховує санкцію кримінального правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_6 , положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Обставиною, яка, згідно зі ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином. Злочин вчинений з необережності.

Положеннями ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 є раніше не судимим, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем призваним на військову службу по мобілізації на особливий період, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, надає матеріальну допомогу потерпілому длоя відновлення його здоров`я.

Крім того, наданої суду службової характеристики вбачається, що ОСОБА_6 за час проходження служби зарекомендував себе позитивно є взірцем виконання службового обов`язку.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати міру покарання в межах санкції ч.2 ст.268 КК України, у виді позбавлення волі, звільнивши його, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачені ч.1 ст.76 КК України, без призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке покарання, враховуючи, що він призваний на військову службу по мобілізації, періодично керує транспортними засобами в ЗСУ, відповідно це право може бути корисним під час воєнного стану в Україні ( проходження військової служби).

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

5. Процесуальні витрати

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати.

Таким чином, з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати за проведення наступних судових експертиз:

судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-23/47091-ІТ від 11.09.2023 року), вартістю 2868,00 грн.;

судової автотехнічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111/47122-ІТ від 11.09.2023 року), вартістю 2390,00 грн.;

судової автотехнічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111/47118-ІТ від 11.09.2023 року), вартістю 2390,00 грн.;

судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111/48191-ІТ від 19.09.2023 року), вартістю 2868,00 грн.,

на загальну суму 10516,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням та призначити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання.

Згідно ч.4 ст.76 КК України на командира військової частини за місцем служби ОСОБА_6 покласти обов`язок здійснювати нагляд за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_6 протягом встановленого іспитового строку. У разі звільнення ОСОБА_6 із військової служби, до завершення встановленого іспитового строку, контроль за виконанням обов`язків поклати на орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави, документально підтверджені витрати за проведення судових експертиз у розмірі 10516,00 грн (десять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень).

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.08.2023 року на автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , мотоцикл марки «Spark SP125C-2CD», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази:

Автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м.Макарів, вул.В.Стуса, буд.37, повернути особі у якої його було вилучено (володільцю), ОСОБА_6 .

Мотоцикл марки «Spark SP125C-2CD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м.Макарів, вул.В.Стуса, буд.37, повернути особі у якої його було вилучено (володільцю), ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1