Справа № 756/6902/22 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/339/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

відповідно до ст. 71 КК України приєднано ОСОБА_7 до покарання призначеного цим вироком частково невідбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року та остаточно призначено останньому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 27 липня 2021 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин заходився за адресою: просп. Л.Курбаса, 12-В у м. Києві, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею. Реалізуючи свій злочинний умисел, через мережу інтернет ОСОБА_7 знайшов оголошення про продаж вищевказаної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP. В подальшому, ОСОБА_7 , через інтернет сайт замовив 1 (один) поліетиленовий пакетик із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, за купівлю якого перерахував грошові кошти на інтернет-гаманець не встановленої досудовим розслідуванням особи, після чого отримав повідомлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи про місцезнаходження замовленого ним 1 (одного) поліетиленового пакетику із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору. В подальшому, ОСОБА_7 , прийшовши до зазначеного місця, на землі під лавкою побачив 1 (один) поліетиленовий пакетик із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, підняв із землі зазначений пакет та заховав його до власної кишені штанів чорного кольору, у які був одягнутий у той день, тим самим незаконно придбав та почав зберігати психотропну речовину - PVP для власного вживання без мети збуту. Цього ж дня, тобто 27.07.2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3-А, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції та у присутності двох понятих останній самостійно дістав та добровільно надав для огляду та вилучення із кишені штанів чорного кольору, у які він був одягнутий в той день 1 (один) поліетиленовий пакетик із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору - PVP, який останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисника вказано на необґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі ОСОБА_7 , який повністю визнав свою вину, щиро покаявся, добровільно видав працівникам поліції наркотичні речовини, що знаходились при ньому. Також на переконання захисника суд призначив ОСОБА_7 дуже суворе покарання, чим позбавив останнього можливості реалізувати своє життя, будучи повністю під контролем держави відповідно до чинного законодавства, та надати останньому можливість вилікуватись від хвороби на «наркоманію». Відтак, просив вирок змінити в частині призначення покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та призначити останньому більш м`яке покарання в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, однак просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України учасниками судового провадження не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про суворість призначеного судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога та не перебуває на обліку у лікаря психіатра, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме те, що обвинувачений покаявся. Таким чином, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 309 КК України відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і особі обвинуваченого.

Разом з тим, як вбачається з вироку Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року, ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 приєднано до покарання, призначеного оскаржуваним вироком частково невідбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року та остаточно призначено останньому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, тобто покарання ОСОБА_7 призначено з порушенням вимог ч.4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного та з метою приведення призначеного судом покарання у відповідність до вимог закону, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України до розміру, за наявності якого призначене судом першої інстанції остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України буде відповідати вимогам кримінального закону, а саме до покарання у виді одного року позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, призначене ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання пом`якшити до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених за цим вироком та за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року покарань, у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України пом`якшити до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених за цим вироком та за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року покарань, у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4