Справа № 585/2065/24
Номер провадження 1-кп/585/413/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 10 квітня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, засудженої вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 статті 389 Кримінального кодексу України (далі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 22.11.2023 вироком Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 22.12.2023.

З 03.01.2024 ОСОБА_4 перебуває на обліку в Роменському районному секторі № 3 філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області. 19.01.2024 року відповідно до ст. 37 КВК України посадовими особами Роменського міжрайонного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 було ознайомлено під підпис з умовами та порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачених ст. 37 КВК України. Також, ОСОБА_4 було роз`яснено ст. 40 КВК України та доведено про відповідальність засуджених до громадських робіт, які ухиляються від відбування призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

На час постановки на облік засуджена ОСОБА_4 ніде офіційно не працювала, за медичною допомогою у лікувальні заклади не зверталася, тому призначене покарання мала змогу відбувати безперешкодно.

Для відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 було видано направлення (вих. № 207/26/15/3-24) до Управління житлово-комунального господарства Роменської міської ради, згідно якого остання повинна приступити до відбування громадських робіт з 23.01.2024 року. Розпорядженням УЖКГ РМР від 22.01.2024 року №3 ОСОБА_4 направлено для відбування покарання до КП «ККП» РМР. Згідно наказу директора КП «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради від 22.01.2024 №4 засуджену ОСОБА_4 прийнято для відбування кримінального покарання у вигляді 150 годин громадських робіт з 23.01.2024 та закріплено за засудженою на час відбування кримінального, покарання відповідальну особу - ОСОБА_5 .

До відбування покарання засуджена приступила з 23.01.2024 року та згідно розробленого графіка, з 23.01.2024 по 31.01.2024 відпрацювала заплановані 28 годин.

Відповідно до розробленого КП «ККП» РМР графіка виходу на роботу засудженого до громадських робіт на лютий місяць 2024 року, ОСОБА_4 повинна була відбути 84 години громадських робіт з 8:00 по 12:00 год. кожного дня крім вихідних, по 4 години відповідно.

Відповідно до повідомлень директора КП «ККП» РМР ОСОБА_6 , які надійшли до Роменського РС №3 27.02.2024 та 29.02.2024, стало відомо, що засуджена ОСОБА_4 в період часу з 22.02.2024 по 29.02.2024, а саме: 22,23,26,27,28,29 лютого на відбування покарання не з`являлася, допустивши при цьому 24 годин прогулу без поважних причин (6 невиходів), в порушення абз. 2 ч. З ст. 40 КВК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, не зважаючи на те, що була ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання, та будучи попередженою про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання встановленого судом.

Відповідно до розробленого КП «ККП» РМР графіка виходу на роботу засудженого до громадських робіт на березень місяць 2024 року, ОСОБА_4 повинна була відбути 84 години громадських робіт з 8:00 по 12:00 год. кожного дня крім вихідних, по 4 години відповідно.

Згідно з доповідної записки директора КП «ККП» РМР І. Щербака - засуджена ОСОБА_4 в період часу з 01.03.2024 по 18.03.2024 включно, а саме: 1,4,5,6,7,8,11,12,13,14,15,18 березня, на відбування покарання не з`являлася, допустивши при цьому 48 годин прогулу без поважних причин (12 невиходів), в порушення абз. 2 ч. З ст. 40 КВК України.

У період з 23.01.2024 по 18.03.2024 ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікувальних закладів м. Ромни та Роменського району Сумської обл. не зверталася, про поважність причин невиходу на відбування громадських робіт КП «ККП» РМР не повідомляла.

ІІ. Позиція обвинуваченої.

2. Обвинувачена ОСОБА_4 , допитана у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального проступку визнала та погодилася з всіма фактичними обставинами справи.

Пояснив, що дійсно, не з`явилася для відпрацювання громадських робіт, без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив що подібного більше не вчинить.

ІІІ. Оцінка Суду.

3. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєному доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною другою ст. 389 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у 18 невиходах на відбуття громадських робіт у період з 23.01.2024 року по 18.03.2024 року.

ІV. Призначення покарання.

5. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

5.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_4 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

5.2. Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виразилося в тому, що ОСОБА_4 надала допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення проступку, що мають істотне значення для встановлення винних осіб.

Так, ОСОБА_4 , на досудовому слідстві, розповіла про час, місце вчинення інкримінованого їй кримінального проступку, назвала інші обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини вона підтвердила в судовому засіданні, чим сприяла встановленню істини у кримінальному проваджені.

6. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України є рецидив.

7. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК України враховує:

7.1. ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком;

7.2. наслідки та обставини вчиненого;

7.3. особу винного матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання;

7.4. декілька обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

8. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, за загальним правилом покарання за вчинене кримінальне правопорушення визначається законом про кримінальну відповідальність на час його вчинення.

У разі, якщо новий закон про кримінальну відповідальність пом`якшує кримінальну відповідальність, то він має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Суд зазначає, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, санкція ч. 2 ст. 389 КК України, передбачала покарання у виді арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

В свою чергу, на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ, які набрали законної сили 28.03.2024 року.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 2 ст. 389 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 2 ст. 389 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, який є більш м`яким покаранням відповідно до ст. 51 КК України.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи ОСОБА_4 покарання керується редакцією частини другої статті 389 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченої.

Тому, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду .

9. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 року.

Оскільки чинним Законодавством прямо не передбачено порядок переведення пробаційного нагляду в громадські роботи, тому суд застосовує п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, яка передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, з положень п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду від 22.11.2023 року, з розрахунку, що відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України 1 дню пробаційного нагляду відповідають 8 годин громадських робіт.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винної.

10.Також суд, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.2 ст. 59-1 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 невідбула покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 року за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), тому суд вважає за необхідне додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

11. Цивільний позов по справі не заявлявся.

12. Речові докази по справі відсутні.

13. Процесуальні витрати у справі відсутні.

14. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України і призначити покарання, у виді 1 ( один) рік пробаційного нагляду.

2. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Роменського міськрайонного суду від 22.11.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (один ) рік 1 ( один) день пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7