КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/671/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1697/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків, Іванківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіІрпінського міського суду Київської області від 20 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 19.01.2024 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Утримувати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гауптвахті ЦУ ВСП по м. Києву та Київській області .

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , тобто з 05 год. 50 хв. 19.01.2024 р.

Відмовлено у задоволенні клопотання про передачу на поруки підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала в частині застосування строку тримання під вартою діє з моменту затримання ОСОБА_7 з 19.01.2024 р. по 18.03.2024 р. включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 погодженого прокурором Київської обласної прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 у кримінальному провадженні N»0000056 від 19.01.2024 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого суддіє необґрунтованою та ухвалена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя не встановив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; не встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий прокурор; не встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; не враховано та не надано правової оцінки обставинам передбаченим ст. 178 КПК України на які, посилалась сторона захисту та необґрунтовано відмовлено у визначенні розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, а також долучили заяву потерпілого, який просив не застосовувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням волі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 19.01.2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 18.04.2022 року на посаді начальника відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період підполковник ОСОБА_7 .

Близько 01 год. 20 хв. 19.01.2024 року у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та розпивав спиртні напої, за невстановлених досудовим розслідуванням особистих мотивів, виник умисел на вбивство ОСОБА_12 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , продовжуючи перебувати в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_12 , ножем, який тримав в одній з рук, наніс два удари в область грудної клітини останнього, заподіявши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної стінки з ушкодженням лівої внутрішньо-грудної артерії та вени, легені, великий гемоторакс ліворуч, геморагічний шок, виконавши тим самим усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчене, оскільки ОСОБА_12 близько 02 год. 56 хв. було госпіталізовано до Київської ОБКЛ м. Київ, вул. Багговутівська, 1.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у закінченому замаху та умисне вбивство, тобто у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

19.01.2024 о 05 годині 50 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство.

20.01.2024 старший слідчий СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 , звернулась до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення вказує, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.01.2024, допитом свідка ОСОБА_13 від 19.01.2024, протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України.

Слідча зазначає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а відтак більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місце його перебування.

Окрім того, наявні докази того, що підозрюваний намагався уникнути відповідальності, оскільки після вчинення замаху на умисне вбивство, останній, намагався приховати вчинення злочину, зокрема, намагався скрити сліди крові. вимив посуд, викинув у смітник ймовірне знаряддя вчинення злочину.

Зважаючи на викладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідча вказує, що враховуючи особу підозрюваного та характер вчиненого правопорушення запобіжний захід у вигляді застави також є недостатнім для запобігання наявним у провадженні ризикам.

20.01.2023 ухвалою слідчого судді вказане клопотання слідчої задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Так, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також те, що, підозрюваний є військовим, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не запобігатиме переховуванню від органу досудового розслідування та суду, знищенню, схову або спотворенню будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійсненню підозрюваним впливу на потерпілих та свідків.

Разом з цим слідчий суддя вважав, що передача підозрюваного ОСОБА_7 під особисту поруку командира частини НОМЕР_1 та його заступника, не можлива, оскільки в судовому засіданні не було встановлено достатніх підстав вважати, що вказані особи заслуговують на особливу довіру. Так, підозрюваний ОСОБА_7 перебував у підпорядкуванні вказаних осіб, але у той же час допустив розпивання спиртних напоїв у період воєнного стану в країні та йому пред`явлена обґрунтована підозра у вчиненні замаху на вбивство.

Тому враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих доказів щодо можливості перебування підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом за адресою його проживання, враховуючи особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , суд вважав, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, свідчать, що обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні слідчим, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, та з чим погоджується й колегія суддів, прокурором доведена наявність таких ризиків: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду (користуючись ситуацією в країні підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема в місцях постійного проведення бойових дій або місцях, непідконтрольних органам державної влади України); знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (адже підозрюваний намагався скрити сліди крові, вимив посуд, викинув у смітник ймовірне знаряддя вчинення злочину); впливу на потерпілого та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні (підозрюваний та потерпілий є військовослужбовцями однієї військової частини, знаючи безпосереднє місце мешкання потерпілого, свідків, підозрюваний може впливати на них шляхом погроз, підкупу, шантажу чи примусу з метою зміни наданих ними показань).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про невстановлення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в застосуванні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2024 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлене згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4