Справа № 561/495/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року смт. Зарічне

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне клопотання прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вилучений під час огляду місця події 22 березня 2024 року ніж, довжиною 16 см, на лезі якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказує, що 22 березня 2024 року о 16:30 в лісовому масиві, поблизу с. Млин Вараського району Рівненської області колишня співмешканка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту з останнім нанесла йому один удар ножем в грудну клітку

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

22 березня 2024 року в ході огляду житлового будинку ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі заяви останнього, виявлено та вилучено ніж, довжиною 16 см, на лезі якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, який упаковано в сейф-пакет Національної поліції України Головне слідче Управління № SUD1028989 та який ним було відібрано в ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача від 23 березня 2024 року вилучений в ході огляду місця події ніж довжиною 16 см, на лезі якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, визнано речовими доказами у справі та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області.

Підставою для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно вказує те, що воно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить його сліди, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на вказане майно зазначає запобігання можливості його відчуження, приховання, пошкодження, псування, знищення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду клопотання повідомлена вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та власника вилученого майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового азсідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, вважаю клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданого слідчому судді витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 23 березня 2024 року внесено відомості за фактом нанесення 22 березня 2024 року близько 16 год. 30 хв. громадянкою ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З протоколу огляду місця події від 22 березня 2024 року вбачається, що в ході огляду житлового будинку ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі заяви останнього, ОСОБА_6 добровільно видав ніж довжиною 16 см, на лезі якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, який упаковано в сейф-пакет Національної поліції України Головне слідче Управління № SUD1028989.

Постановою дізнавача від 23 березня 2024 року вилучене в ході огляду майно визнано речовим доказом у справі та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області.

З наведеного вбачається, що вилучене під час огляду майно є речовим доказом у справі, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає спеціальній конфіскації.

Ч. 1 ст. 98 КПК України вказує на те, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення слідчий суддя дійшла висновку про необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди та існують ризики його приховування, втрати, знищення, пошкодження, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема проведенню ряду слідчих дій, експертиз.

На підставі наведеного та керуючись ст. 98, 170, 172, 173, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 22 березня 2024 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема, ніж довжиною 16 см., на лезі якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, який упаковано в сейф-пакет Національної поліції України SUD 1028989 та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали доручити начальнику сектору дізнання ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1