н/п 1-кс/490/962/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1584/24
У Х В А Л А

15 березня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02.03.2023 року у справі 477/129/23, кримінальне провадження №0000302 від 24.11.2022, яке належить ОСОБА_3 .

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Представник суб`єкту оскарження в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав документи про здійснення досудового розслідування у Жовтневому районні Миколаївської області та відповідне аргументування.

Як вбачається з матеріалів справи скаржники належним чином були повідомлені про судове засідання з розгляду клопотання, однак в судове засідання не з`явилися. Така процесуальна поведінка скаржників призводить до порушення розумних строків розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та його представника, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених у статтях 303-308 КПК України, та розгляду справи в межах розумних строків.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідившиклопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Визначальним фактором для вирішення питання територіальної підсудності є місце знаходження відповідного органу.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23.08.2023 року №195 за СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області закріплено службові приміщення для розміщення слідчого відділення та проведення досудового розслідування кримінальних проваджень, в тому числі, приміщення, що розташовані в селищі Каравелове Миколаївського району Миколаївської області, вул. Парникова, 1.

Згідно відповіді заступника начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_5 від 15.03.2024, в провадженні слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області перебували матеріали кримінального провадження №0000302 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України.

18.07.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000302 скеровано до Приморського районного суду м. Одеса.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за місцем мешкання ОСОБА_3 проведено санкціонований судом обшук та вилучено предмети та документи, на які ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.03.2023 року (справа №477/129/23 провадження №1-кс/477/127/23) накладено арешт.

10.07.2023 постановою прокурора з кримінального провадження №0000302, в окреме провадження за №0000332, яке наразі перебуває в провадженні слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області, виділено матеріали досудового розслідування, в тому числі предмети та документи вилучені у ОСОБА_3 під час проведення санкціонованого судом обшуку.

В подальшому, орган досудового розслідування СУ ГУНП в Миколаївській області, для застосування заходів кримінального провадження, у кримінальному проваджені 0000332, за місцем підслідності визначеним наказом ГУНП в Миколаївській області - вул. Парникова, 1 селище Каравелове, Миколаївського району Миколаївської області, звертався відповідними клопотаннями до Жовтневого районного суду Миколаївської області, та отримував відповідні ухвали.

Враховуючи вище наведене, оскільки кримінальне провадження №0000332 здійснюється органом досудового розслідування, розташованого за підсудністю Жовтневого районного суду Миколаївської області, тому в задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 3, 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02.03.2023 року у справі 477/129/23 - відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1