ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/420/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/8163/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000837 від 16 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, однак не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж по 17.05.2024 (включно), без визначення розміру застави.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисники посилаються на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та такою, що підлягає скасуванню, відповідно до частини 1 статті 409 КПК України, у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків судді, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Посилаються на те, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не взяв до уваги ті обставини, що прокурор у клопотанні обмежився лише загальними фразами, а також послався на докази, які взагалі не містять відомостей про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

В порушення вимог статті 178 КПК України, слідчим суддею не враховано наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, репутацію та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом ІІ групи, та той факт, що ОСОБА_7 раніше не судимий.

Захисники посилаються на порушення порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 25.01.2023, яке вручено останньому 26.01.2023, що є наслідком не набуття статусу підозрюваного.

Вважають, що повідомлена підозра є необґрунтованою, з огляду на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність в наслідок його неправленого тлумачення, що є підставою для скасування судового рішення.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції не прибув.

Відповідно вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які апеляційну підтримали, просили її задовольнити, пояснення прокурора, який апеляційну скаргу сторони захисту не визнав, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить наступних висновків.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, слідчий суддя виходив з тих обставин, що ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК, не зменшилися, а також існування обставин, передбачених частиною 10 статті 290, частиною 5 статті 219 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України не встановлений, та під час судового розгляду, органом досудового розслідування не доведений.

З такими висновками слідчого судді, суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 114-2 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та тих обставин, що ОСОБА_7 підозрюється у поширенні інформації про переміщення озброєння в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні існує беззаперечно суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи сукупність встановлених обставин, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчим суддею враховані положення статей 176, 177, 178, 183 КПК України, дані про особу, перевірені додані прокурором до клопотання матеріали про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Дослідивши матеріали провадження, судом апеляційної інстанції встановлено, що звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор навів об`єктивні обставини, що заважають завершенню досудового розслідування, а саме те, що 12.03.2024 на підставі статті 290 КПК України стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000837 від 16.03.2023 та надано доступ до матеріалів провадження (8 томів) та речових доказів.

Прокурор зазначив, що відповідно до частини 10 статті 290 КПК України, сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Крім того, необхідний додатковий період часу для складання та затвердження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, скерування до суду та проведення підготовчого судового засідання.

Разом із цим, ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу існують і на теперішній час, тому існує необхідність у продовженні підозрюваному строку дії тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що завершити досудове розслідування до строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_10 , який закінчується 24.03.2024 є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, без яких неможливо завершити повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисники підозрюваного стосовно недоведеності ризиків, заявлених у клопотанні прокурора, спростовуються матеріалами провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

На думку суду апеляційної інстанції, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, здійснити незаконний вплив на свідків, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні, також апеляційний суд не виключає можливість вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги захисників про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 обставин, які позитивно його характеризують та міцні соціальні зав`язки, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення у якому вона підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частиною 1 статті 177 КК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисників про порушення порядку вручення підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про підозру, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що порядок продовження строку тримання під вартою визначений статтею 199 КПК України та відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 вказаної статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, питання про порядок вручення підозри та її обґрунтованість вирішується при обранні запобіжного заходу, або за процедурою передбаченою пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисниками, не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: