Справа №478/304/24 пров. №1-в/478/29/2024
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
18 березня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого:
1) 24.12.2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2019 року замінено невідбуду частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці і 27 днів, 20.10.2020 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 12.10.2020 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі, невідбута частина якого складає: 1 рік 2 місяці і 8 днів;
2) 04.02.2021 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, початок строку: 08.01.2023 року; кінець строку: 08.07.2024 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
11 березня 2024 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання зазначив про те, що за час відбування покарання встановлений режим утримання не порушував, приймає активну участь у роботах по благоустрою установи виконання покарань, за що має ряд заохочень, стягнень немає, у скоєному злочині розкаюється повністю, вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, просив відмовити в задоволенні клопотання.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.02.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 10.02.2023 року.

Станом на 18.03.2024 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 1 рік 2 місяці і 10 днів, не відбутий строк покарання складає 3 місяці 20 днів.

Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 18.03.2024 року (а.с.10) засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення (подяку від 07.11.2023 року (арк.особ.спр.28), подяку від 22.01.2024 року (арк.особ.спр.44), стягнень не має.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 18.03.2024 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Миколаєва не допускав порушення встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 10.02.2023 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №11, приділяє увагу до необхідності дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, відноситься з розумною ініціативою за що має два заохочення. Встановлений режим утримання не порушує, стягнень не має. У скоєному злочині розкаюється, визначену судом міру покарання вважає справедливою. У відносинах з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, завжди виконує їх законні вимоги. На профілактичному обліку не перебуває. На заходи виховного впливу реагує позитивно, завжди робить для себе правильні висновки. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні в повному обсязі (а.с.8-9).

При цьому, як вбачається із опитуваного листа щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України, до засудженого ОСОБА_5 висновок керівників служб ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» останній переважною більшістю не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с.7,арк.особ.спр.50).

З характеристик засудженого ОСОБА_5 , які міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.32-33, 51-52) засуджений ОСОБА_5 прибувши 10.02.2023 року до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» був розподілений до відділення №11, не працевлаштований, до праці ставиться позитивно, залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні в повному обсязі.

При цьому, засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» від 17.01.2024 року (арк.особ.спр.31) відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення та від 29.02.2024 року (арк.особ.спр.49) відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 має позитивні зрушення, про що свідчить довідка від 17.01.2024 року (а.с11), з якої вбачається, що останній з 17.01.2024 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Отже, ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, у 2013 році та 2020 році був звільнений умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини, на даний час засуджений за вчинення умисного нетяжкого кримінального правопорушення, який скоїв в період умовно-дострокового звільнення, нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_5 не відбувся.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1