Справа № 761/9674/24
Провадження № 1-кс/761/6708/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000354 від 21.02.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене 13.02.2024 в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі №761/8403/24 від 05.03.2024, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: 87 (вісімдесят сім) предметів схожих на набої, із наявним маркуванням фарбою у верхній частині, калібру 5.45; 321 (триста двадцять один) предмет схожих на набої, калібру 5.45; 1 (один) предмет прямокутної форми із надписом «Тротиловая шашка 200 г»; зразок до 5 г від тротилової шашки 200 г, який загорнуто в аркуш паперу та поміщено і упаковано до паперового конверту із відповідними написами; 1 (один) предмет схожий на набій, калібру 12.

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 від 21.02.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали перевірки старшого оперуповноваженого СКП ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, виходячи з яких, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігає за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги.

13 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі №761/8403/24 від 05.03.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 87 (вісімдесят сім) предметів схожих на набої, із наявним маркуванням фарбою у верхній частині, калібру 5.45, які поміщено та упаковано до пакету № RIC2051534; 321 (триста двадцять один) предмет схожих на набої, калібру 5.45, які поміщено та упаковано до пакету № PSP3219095; 1 (один) предмет прямокутної форми із надписом «Тротиловая шашка 200 г», який після огляду інспектором ВЗВ УВТС ГУНП у м. Києві поміщено та упаковано до пакету № АВ1165070, при цьому, від тротилової шашки ТШ-200 було відрізано зразок до 5 г, який загорнуто в аркуш паперу та поміщено і упаковано до паперового конверту із відповідними написами; 1 (один) предмет схожий на набій, калібру 12, який поміщено та упаковано до пакету № WAR1146189.

Посилаючись на зазначені обставини, для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, прокурор просив накласти на вилучене в ході проведення обшуку майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та здійснювати розгляд без його участі.

Разом з цим, долучив до матеріалів справи копії постанови про доручення здійснення досудового розслідування органу досудового розслідування від 14.03.2024, постанови про призначення групи прокурорів від 14.03.2024, постанови про призначення групи слідчих від 14.03.2024, постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 14.03.2024, постанови про призначення групи прокурорів від 14.03.2024, постанови про призначення групи слідчих від 13.03.2024 та витяг від 14.03.2024 з ЄРДР кримінального провадження №0000354 від 21.02.2024.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

13 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі №761/8403/24 від 05.03.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 87 (вісімдесят сім) предметів схожих на набої, із наявним маркуванням фарбою у верхній частині, калібру 5.45, які поміщено та упаковано до пакету № RIC2051534; 321 (триста двадцять один) предмет схожих на набої, калібру 5.45, які поміщено та упаковано до пакету № PSP3219095; 1 (один) предмет прямокутної форми із надписом «Тротиловая шашка 200 г», який після огляду інспектором ВЗВ УВТС ГУНП у м. Києві поміщено та упаковано до пакету № АВ1165070, при цьому, від тротилової шашки ТШ-200 було відрізано зразок до 5 г, який загорнуто в аркуш паперу та поміщено і упаковано до паперового конверту із відповідними написами; 1 (один) предмет схожий на набій, калібру 12, який поміщено та упаковано до пакету № WAR1146189.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою від 13.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000354 від 21.02.2024.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.02.2024 в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/8403/24 від 05.03.2024, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000354 від 21.02.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме:

- 87 (вісімдесят сім) предметів схожих на набої, із наявним маркуванням фарбою у верхній частині, калібру 5.45;

- 321 (триста двадцять один) предмет схожих на набої, калібру 5.45;

- 1 (один) предмет прямокутної форми із надписом «Тротиловая шашка 200 г»;

- зразок до 5 г від тротилової шашки 200 г, який загорнуто в аркуш паперу та поміщено і упаковано до паперового конверту із відповідними написами;

- 1 (один) предмет схожий на набій, калібру 12.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1