ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/42/24 Справа № 711/574/24Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривій Ріг, Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді санітарного інструктора 3 взводу охорони, 4 роти охорони, 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.04.2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_2 , де останнього призначено на посаду стрільця, після чого останній проходив військову службу в різних підрозділах Збройних Сил України.

05.07.2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №30 РС ОСОБА_7 призначено на посаду санітарного інструктора 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони.

В цій же військовій частині проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони військової частини НОМЕР_2 у військовому звані «молодший сержант» ОСОБА_10

21.01.2024 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні тимчасового місцезнаходження підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 , маючи умисел спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, а саме ОСОБА_10 , усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар в область шиї з лівої сторони потерпілому, чим, відповідно до довідки виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024 року, спричинив ОСОБА_10 ушкодження у вигляді відкритої рани з ушкодженням глотки та шийного відділу стравоходу та геморагічного шоку ІІІ ступеню, які носять ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення ОСОБА_10 життя, проте потерпілого було доставлено до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу.

22.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

21.01.2024 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом помічника чергового відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 21.01.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2024;

- протоколом огляду місця події від 22.01.2024;

- довідкою виданою КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази, на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно ч.1 ст.115 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчий вказує, що метою застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вказує, що на теперішній час в органу досудового розслідування немає даних про те, що ОСОБА_7 не може утримуватися в умовах СІЗО.

Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий та прокурор вважають, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наведеним ризикам у відповідності до ст. 177 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2024 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2024 року включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що слідчим та прокурором доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим суддею враховано, що даних про те, що ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору не було встановлено.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 має на обличчі явні ознаки тілесних ушкоджень, на що зверталася увага стороною захисту у суді. Вказані обставини виключають правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, через відсутність умислу на заподіяння смерті особі. В даному випадку може мати місце перевищення меж необхідної оборони (ч. 3 ст. 36 КК України).

Таким чином, захисник підозрюваного вказує, що обґрунтованість пред`явленої підозри за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України виключають глибокі сумніви, що слідчий суддя залишив поза увагою.

Що стосується ризиків, то слідчим не добуто, а прокурором не надано слідчому судді жодного доказу на підтвердження існування наявності ризиків, які вказані в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказує, що доведення наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може їх здійснити закон покладає саме на слідчого, прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що 21.01.2024 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні тимчасового місцезнаходження підрозділу за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Правобережна, 127, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_10 , маючи умисел спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, а саме ОСОБА_10 , усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар в область шиї з лівої сторони потерпілому, чим, відповідно до довідки виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024 року, спричинив ОСОБА_10 ушкодження у вигляді відкритої рани з ушкодженням глотки та шийного відділу стравоходу та геморагічного шоку ІІІ ступеню, які носять ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення ОСОБА_10 життя, проте потерпілого було доставлено до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу.

За даним фактом 21.01.2024 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

22.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

21.01.2024 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, потерпілого. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тож, судом не було встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного. Для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя визнав за необхідне застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним. Тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, які характеризують підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі. З метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність у підозрюваного дружини, та відсутність судимості на думку колегії суддів, не є тим стримуючим фактором, який зможе запобігти указаним вище ризикам.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2024 року року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді