справа № 488/3713/23
провадження № 1-кп/488/149/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальні провадження №0000136 від 28.06.2023 року, №0000796 від 13.09.2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Латвії, громадянина України, зі слів обвинуваченого - розлученого, який має двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без постійного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.10.2005 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 12.12.2006 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.307, ст.69, ст.71 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 15.08.2008 умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 17 днів;

- 29.11.2012 Корабельним районним судом м. Миколаєва за. ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 05.10.2015 року, яким скасовано вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2015 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185 КК України, та засуджено за ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2, 15 ч.2 ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК, із застосуванням ст. 70 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.12.2017 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання 18.01.2018 згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію";

- 26.12.2019 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України 2 років позбавлення волі, звільнений 10.09.2021 за відбуттям строку покарання,

- 26.03.2024 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.4 ст.185 КК України 5-ти років позбавлення волі;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час дії воєнного стану, що введений відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та термін якого продовжено, зокрема 27.06.2023 р. приблизно о 15-30 год. ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи намір, направлений на заволодіння чужим майном, ввівши ОСОБА_8 в оману, під приводом здійснити дзвінок, попрохав у останнього мобільний телефон, на що потерпілий ОСОБА_8 , погодився, передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «РОСО» моделі «С40» чорного кольору, іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , вартістю 3566 грн. 33 коп.

Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 з ним з місця події зник, розпорядився даним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток в сумі 3566 грн. 33 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 передбачають кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.190 КК України, тобто за заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 25 липня 2023 року приблизно об 11 год. 00, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , біля першого під`їзду будинку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих |мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, повторно, викрав майно, належне потерплому ОСОБА_7 , а саме: сумку, яка не становить вартості для потерпілого, в якій знаходився мобільний телефон марки "Huawey" моделі «Y5» S/NНОМЕР_7, з об`ємом вбудованої пам`яті 16 Gb, чорного кольору вартістю 1600 грн, з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «КИІВСТАР» з номером НОМЕР_3 , без вартості та додаткова батарея- Power Bank Gelius GP-PB20263, вартістю 703,33 грн., загальною вартістю 2303 грн. 33 коп.

В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2303 грн. 33 коп.

Матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_7 , складає 2303 грн. 33 коп., в ході досудового розслідування частково відшкодована на суму 703 грн. 33 коп. з поверненням додаткової батареї живлення.

Вказані дії ОСОБА_4 передбачають кримінальну відповідальність за ч. 4 ст.185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 5 вересня 2023 року о 19:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, ввівши в оману, попрохав у ОСОБА_10 мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що ОСОБА_10 погодився та передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон чорного кольору марки «Тесnо» моделі «РОРЗ» з ІМЕІ: НОМЕР_4 . Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток в сумі 1475 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

Матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_10 , в ході досудового розслідування, з пояснень самого потерпілого, відшкодована шляхом передачі обвинуваченим йому іншого мобільного телефону.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, судом про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за епізодами відносно заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнав повністю та пояснив, що 27.06.2023 року в післяобідній час побачив свого знайомого ОСОБА_8 на літньому майданчику кафе по АДРЕСА_3 , де останній вживав пиво та підійшов до нього привітатись і нагадати за повернення потерпілим ОСОБА_8 йому боргу, що становив близько 1000 грн. Присів за столик, стали спілкуватись, при цьому попросив у ОСОБА_8 телефон, аби здійснити дзвінок на що той погодився. В ході розмови, він нагадав ОСОБА_8 за борг, а коли той повідомив, що грошей наразі немає, то вирішив заволодіти його телефоном, аби продати та у такий спосіб повернуті належні йому від ОСОБА_8 кошти. Телефон продав до ломбарду, за який отримав приблизно 1700 грн. При цьому, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, приблизно через два місяці придбавши та передавши ОСОБА_8 інший телефон.

Щодо майна ОСОБА_7 повідомив, що в липні 2023 року приблизно об 11 годині проходив повз двір будинку по АДРЕСА_4 , де на землі побачив чоловічу барсетку, але самого потерпілого, який, як виявляється, знаходився поруч під автомобілем, не побачив, підняв дану барсетку, в якій виявив телефон, додаткову зарядну батарею до нього та документи. З корисливих спонукань, він викрав вищевказані телефон та додаткову батарею (Power Bank), які через знайомого заклав до ломбарду, отримавши за них приблизно 700 грн.

Будучи викритим у викраденні вказаного майна, попросив свого знайомого допомогли йому викупити дане майно, яке було передано до поліції, а останніми - потерпілому. Пізніше він телефонував потерпілому та останній підтвердив, що і телефон і додаткова батарея йому були повернуті. У скоєному щиро розкаявся.

Щодо заволодіння майном ОСОБА_10 , обвинувачений своєї вини не визнав та пояснив, що товаришує з ОСОБА_10 , якому на початку вересня 2023 року надав у тимчасове користування один зі своїх телефонів, зокрема телефон "Техно", який придбав у військового за 300 грн. ОСОБА_11 даний телефон сподобався та він залишив йому даний телефон у користуванні, не пригадує чи мала місце домовленість щодо передачі ОСОБА_10 будь-яких коштів за даний телефон. Через декілька днів ОСОБА_10 прийшов до нього за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , він взяв даний телефон, аби зателефонувати, здійснюючи дзвінки пішов у своїх справах, коли повернувся, то ОСОБА_10 у винайманому ним житлі вже не було. Вказує, що фактично повернув у своє користування належний йому ж мобільний телефон та який приблизно через два тижні продав до ломбарду.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що з 2021 року у нього проживав ОСОБА_4 та який у 2022 році переїхав від нього у винаймане житло по АДРЕСА_2 , але вони продовжують спілкуватись. Через пошкодження свого телефону, у вересні 2023 року він попросив ОСОБА_4 продати йому свій телефон марки "Техно", домовившись про продаж за 800 грн., з яких він сплатив 400 грн., залишок мав повернути пізніше, але через відсутність заробітку, повернути вказану частину не зміг. Через декілька днів він зайшов до ОСОБА_4 , та останній взяв цей же телефон аби здійснити дзвінки та з ним вийшов з будинку, при цьому нічого не повідомивши йому про свої наміри щодо даного телефону. Не дочекавшись ОСОБА_4 , він пішов додому. Наступного дня до нього додому прибули працівники поліції для здійснення перевірки через його перебування під адміністративним наглядом та на їх запитання щодо відсутності із ним зв`язку, повідомив про обставини, за яких він залишився без телефону, на що працівники поліції пообіцяли розібратись із даною ситуацією та надали підписати заяву, але пообіцявши на його ж прохання вирішити дане питання без порушення кримінального провадження. Пізніше він зустрів ОСОБА_4 та запитав щодо цього мобільного телефону, на що той повідом про його продаж та передав у його користування інший телефон марки самсунг. В той же час, як з`ясувалося пізніше, все ж таки відносно ОСОБА_4 за даною обставиною було порушене кримінальне провадження.

В ході допиту потерпілий ОСОБА_10 змінював свої покази, посилаючись на те, що не пам`ятає чи передавав будь-які кошти обвинуваченому за вказаний телефон, однак підтвердивши, що між ними було досягнуто домовленості про залишення йому - ОСОБА_10 даного телефону у користування.

На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано наступні письмові докази.

Зокрема, за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 на підтвердження часу місця та способу вчиненого кримінального діяння прокурором надано заяву ОСОБА_8 від 27.06.2023 року до поліції, відповідно до якої останній повідомив, що 27.06.2023 року о 15-30 год. його старий знайомий ОСОБА_4 шляхом обману заволодів, належним йому мобільним телефоном марки РОСО С400 чорного кольору, вартістю 4600 грн. У своїй заяві свідком вказаних подій зазначив товариша ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімком від 08.07.2023 року, свідок ОСОБА_13 , серед чотирьох фотознімків, на фото із зображенням ОСОБА_4 впізнав чоловіка, який 27.06.2023 року, під приводом здійснення дзвінка, взяв у ОСОБА_8 мобільний телефон, який в подальшому не повернув.

28.06.2023 року потерпілим ОСОБА_8 видано фотознімок із зображенням упакування належного йому мобільного телефону із зазначенням його номеру ІМЕІ.

Відповідно до відомостей повного товариства "ЕВ.РО фінанси ЛТД і Компанія", 27.06.2023 року о 14-42 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заклав до ломбарду телефон марки «РОСО» моделі «С40».

На підтвердження розміру завданого потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку, сторона обвинувачення посилається на висновок експерта №СЕ-19/115-23/9077-ТВ від 04.07.2023 року, відповідно до якого вартість вищевказаного телефону станом на 27.06.2023 року могла становити 3566 грн. 33 коп.

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 час, місце та спосіб заволодіння його майном підтверджується заявою ОСОБА_7 до поліції 04.08.2023 року, у якій останній зазначив, що 25.07.2023 року приблизно об 11 годині, за адресою: АДРЕСА_4 , невідома особа, шляхом вільного доступу, викрала сумку, в якій знаходились його мобільний телефон "Хуавей" чорного кольору та додаткова батарея, тим самим спричинивши йому матеріальний збиток.

Відповідно до заяви ОСОБА_15 від 04.08.2023 року, останній видав працівникам поліції договір (чек) з ломбарду, до якого він заклав мобільний телефон марки "Хуавей" та зі змісту самого договору від 27.07.2023 року, ОСОБА_15 заклав до ломбарду "ЕВ.РО ломбард "ЕВ.РО фінанси ЛТД і компанія" мобільний телефон марки "Huawey" моделі «Y5» S НОМЕР_5 , належний потерпілому, та з пояснень ОСОБА_4 , викрадене у ОСОБА_7 майно, на його прохання, до ломбарду здавав його знайомий.

Згідно із заявою ОСОБА_16 , останній видав працівникам поліції додаткову батарею- Power Bank Gelius.

Відповідно до протоколу огляду від 05.08.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній підтвердив належність йому виданої ОСОБА_16 додаткової батареї (Power Bank), яка постановою слідчого того ж дня визнана речовим доказом у справі та 10.08.2023 року, та відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , передана останньому.

На підтвердження розміру завданого потерпілому ОСОБА_7 шкоди, прокурором надано висновки експерта №СЕ-19/115-23/10805 ТВ від 08.08.2023 року та №СЕ-19/115-23/10799-ТВ від 09.08.2023 року, за якими вартість відповідно мобільного телефону марки "Huawey" моделі «Y5» становить 1600 грн., та вартість додаткової батареї ( Power Bank) Gelius GP-PB20263 становить 703 грн. 33 коп.

За епізодом заволодіння майном ОСОБА_10 щодо часу, місця та способу вчиненого кримінального правопорушення прокурор посилається на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 05.09.2023 року о 19 годині, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, заволодів його мобільним телефоном марки "Теhno", завдавши 400 грн. матеріальної шкоди.

Наступного дня, зокрема 13.09.2023 року, ОСОБА_10 , відповідно до його ж заяви, видав працівникам поліції аркуш паперу, на якому він записав номер ІМЕІ мобільного телефону "Техно" при придбанні останнього, зокрема: НОМЕР_6 .

Щодо вартості вищевказаного мобільного телефону, то за даними висновку експерта № 4284 від 25.09.2023 року, вартість телефону марки "Тесno" моделі "РОР" станом на 05.09.2023 року з урахуванням зносу складає 1475 грн.

За відомостями Повного товариства " ЕВ.РО фінанси ЛТД і Компанія ", 11.09.2023 року до даного ломбарду ОСОБА_17 було закладено вищевказаний телефон, зокрема: смартфон "Тесno" моделі "РОР" з ІМЕІ НОМЕР_6 .

Аналіз наведених у вироку доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, повторно, як шляхом зловживання довірою так і шляхом викрадення у період воєнного стану заволодів майном потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Покази ОСОБА_4 щодо належності йому особисто мобільного телефону "Тесno" на час наведених в обвинувальному акті подій, та обставин його перебування у ОСОБА_10 до 05.09.2023 р., суд сприймає критично, як намір пом`якшити своє становище та маючи вплив на потерпілого ОСОБА_10 , що є очевидним, з огляду на зміни останнім показів в ході судового засідання після додаткових пояснень ОСОБА_4 .

При цьому, з пояснень ОСОБА_10 слідує, що станом на 05.09.2023 року вищевказаний мобільний телефон вибув з володіння ОСОБА_4 , за їх домовленістю щодо його продажу обвинуваченим.

Пояснення ОСОБА_10 щодо складання працівниками поліції протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення без його ( ОСОБА_10 ) на те волі, суд сприймає критично, адже останній в судовому засіданні пояснив, що дійсно підписав даний протокол. При цьому, у самому протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 зазначає про завдання йому матеріальної шкоди в сумі 400 грн. через заволодіння його мобільним телефоном, та що відповідає його першочерговим показам в ході розгляду справи щодо передання ОСОБА_4 за вищевказаний телефон 400 грн. Більш того 13.09.2023 року за власноруч написаною заявою ОСОБА_10 видав працівникам поліції аркуш паперу з номером ІМЕІ придбаного ним мобільного телефону "Тесno". Вказане свідчать про прийняття ОСОБА_10 заходів до повернення його майна.

Більш того, в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що у відшкодування завданого збитку, замість телефону "Тесno", обвинувачений ОСОБА_4 передав у його користування телефон марки Самсунг, що також свідчить про визнання ОСОБА_4 перед потерпілим ОСОБА_10 протиправності своїх дій щодо заволодіння, належного останньому мобільного телефону "Тесno".

Аналізуючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 4 ст.185 КПК України за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_7 , а також у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 2 ст.190 КПК України за епізодами у відношенні потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує активне сприяння досудовому розслідуванню, часткове відшкодування завданої шкоди шляхом повернення деякого з викраденого майна та передання майна замість викраденого, що відповідно до ч.1 ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Стосовно посилання ОСОБА_4 на його щире каяття у вчиненому, то з огляду на вчинені ним нові умисні, корисливі злочини після його неодноразового засудження за аналогічні умисні, корисливі злочини, також з огляду на неправдиві покази щодо обставин заволодіння майном, належним ОСОБА_10 , крім того, з огляду на те, що в період розгляду судом даної справи обвинувачений продовжував вчиняти нові умисні, корисливі злочини, за які засуджений 26.03.2024 р., з чого суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 висловлює каяття формально, для пом`якшення покарання, проте свою поведінку не засуджує та про вчинене не шкодує.

Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України), відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він з його слів розлучений, має двох неповнолітніх дітей, раніше судимий неодноразово за скоєння корисливих злочинів, судимості якого не зняті і не погашені в установленому Законом порядку, та будучи звільненим 10.09.2021 року з місць позбавлення волі, знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів, при цьому ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки з особами, схильними до скоєння злочинів та правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи з вимог ст.ст.50 і 65 КК України, з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій та особі винного, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, серед яких, в тому числі тяжкого, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), а також санкції ч.2 ст.190 та ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає, що запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів та його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі. При цьому, з урахуванням об`єктів посягання та їх порівняно невеликої вартості, таке покарання ОСОБА_4 слід призначити у мірі, ближчій до мінімальної.

З урахуванням вищенаведених обставин, зокрема скоєння ОСОБА_4 нових умисних злочинів після звільнення з місць позбавлення волі, продовження ним вчинення злочинів навіть після порушення відносно нього даного кримінального провадження, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69 та 75 КК України, як на тому наполягала сторона захисту.

Вирішуючи питання щодо міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, то суд знаходить слушними доводи прокурора щодо наявності достатніх підстав для обрання засудженому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже є встановленими обставини, які вказують на високу вірогідність ризику продовження вчинення засудженим нових злочинів, який, маючи не зняті і не погашені судимості, вчинив ряд нових корисливих злочинів, в тому числі і в період розгляду судом даного кримінального провадження, зокрема в січні 2024 року, за що засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва 26.03.2024 р.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 і ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді одного року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, зокрема призначеного за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_4 від 26.03.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, за яким йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років і двох місяців позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 до набрання даним вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.04.2024 року по день, що передує дню набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Речові докази:

- додаткова батарея (PowerBank) марки «Gеlіus» моделі «GP-РВ20263», що передана потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання - залишити власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Латвії, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані НОМЕР_8, виданий Корабельним РВ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 26.10.2012 р., на користь держави процесуальні витрати в розмірі 5 258 ( п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень ).

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, якому обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з дня вручення йому копії даного вироку.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку, повний текст копії якого після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору, і не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1