ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/470/24 (1-кс/641/336/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/253/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу зі зміненими доводами підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено:

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з 31 січня 2024 року.

Строк дії ухвали до 30 березня 2024 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у сумі 181680, 00 (сто вісімдесят дона тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Звільнити підозрювану ОСОБА_7 з-під варти після внесення застави на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що слідчим та прокурором було доведено обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 307 КК України та наявність достатніх даних про існування ризиків, визначених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В апеляційній скарзі зі зміненими доводами підозрювана ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року про застосування стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 181680 гривень та відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 .

Також просить визначити їй розмір застави в сумі в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також просить при винесенні рішення вийти за межі заявлених вимог:

1) Викликати свідків, яких відмовився викликати суддя ОСОБА_1 та якi підтвердять факти психічного насильства та затримання пiдoзpюванoї без складення протоколу затримання, a caмe :

- ДОП СП ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

- оперуповноваженого СКБ ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10

- слiдчого відділу поліції №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11

2) Оглянути в судовому засіданні в якості доказу невинуватості всі матеріали, надані слідчим додатками до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відеозапис протоколу огляду.

3) При винесенні рішення застосувати в тому разі Рішення ЄСПЛ по справі «Новік проти України», "Солдатенко проти України", «Войтенко проти Укрaiни», «Bоляник проти України», Рішения ЄСПЛ «Щокін проти України» вiд 14 жовтня 2010 pоку, «Георгієва проти Болгарії», «Гафа проти Мальти», «Христова проти Болгарії», «Тошев проти Болгарії», «Мангурас проти Іспанії (ВП)», cт.14 Європейської Конвенції з пpaв людини, ст.14 Закону України «Про засади запобiгання та протидії дискримінації в Україні», а у разі відмови їх застосування при винесеннi рішення зазначити про це в ньому.

4) В зв`язку з тим, що судом не досліджувалося в судовому засіданні всі документи, які додані до клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 , дослідити всі додані до цього клопотання документи та оголосити їх в судовому засіданні та оглянути відеозапис протоколy огляду квартири підозрюваноi.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що матеріали провадження не містять жодного доказу на підтвердження існування ризиків, заявлених стороною обвинувачення, однак слідчий суддя не надав оцінку щодо їх невідповідності фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, вказує, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра не обґрунтована на не підтверджена доказами.

Зазначає, що вона має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим рішення суду про призначення застави в розмірі 181 680 гривень є надмірним та приводить к обмеженню прав її дітей на належне харчування та медичне обслуговування.

Вказує, що суддею не було задоволено клопотання адвоката про виклик для допиту в судовому засіданні працівників поліції, які підтвердять, що без складення протоколу затримання підозрювану було затримано та обшукано, ключі від її квартири передано оперуповноваженому, який потім ще раз приїхав через деякий час та забрав підозрювану, а потім замкнув її в машині, а потім привіз її до місця проведення обшуку та погрозами змусив її підписати всі потрібні йому документи.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не було на клопотання адвоката підозрюваної оглянуто в судовому засіданні надані слідчим відеозапис протоколу обшуку, відеозапис якого не співпадає з відомостями, зазначеному у поданні слідчого до суду про проведення обшуку.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали зазначає, що її було випущено під заставу 02.01.2024 року після 18-00 годин з ДУ Харківській слідчий ізолятор та вдома вона була пізно ввечері поки звідти добиралася, а на вихідні, в зв`язку з проханнями голови м. Харкова вивезти дітей з міста внаслідок постійних обстрілів, вона готувала речі дітей та їx до виїзду, а 05.01.2024 року не в змозі була після 17-00 годин знайти місце, де можливо було роздрукувати апеляційну скаргу, поштові відділення в цeй час припинили працювати поруч з тим місцем де вона проживає і таким чином тільки на один день нею було пропущено строк на оскарження.

Прокурор надіслала заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

У зв`язку з відсутністю можливості у підозрюваної своєчасної реалізації права на оскарження ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року, колегія суддів приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000164 від 24.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29.01.2024 року ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

До суду першої інстанції надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_12 про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке підтверджене зібраними під час досудового розслідування фактичними доказами, що є наявними в матеріалах справи.

Також, слідчий суддя вважав встановленими існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваної: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим у клопотанні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваної, вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, згідно підозри, тяжкість покарання, що загрожуватиме їй у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії.

Надаючи оцінку можливості підозрюваною переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, особа підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а доведеність її вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваній, а саме того, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.

При цьому, відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, враховуючи ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав можливим визначити заставу в розмірі, визначеному ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181680,00 грн. (3028 х 60 =181 680), та вважав її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо визначення розміру застави та вважає, що 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є пропорційним, виходячи з ризиків, які доведені слідчим та прокурором, та встановлені нормами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 як підозрюваною, покладених на неї обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави надмірним для підозрюваної, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги підозрюваної щодо необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. При цьому належить врахувати, що питання оцінювання доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Суд на цій стадії процесу на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі підозрювана стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання підозрюваної ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу зі зміненими доводами підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: