справа №176/2737/23
провадження №1-кп/176/60/24
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

розглянувши у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000239 від 11.05.2022 клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про відмову від захисника ОСОБА_19 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000239 від 11.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2,3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_10 заявлено про відмову від захисника ОСОБА_19 , мотивоване тим, що не довіряє своєму захиснику, вважає що захисник повинен бути присутнім в судовому засіданні поряд з ним, а захисник приймає участь в режимі відеоконференції, тому не має можливості з ним спілкуватись. Просить призначити йому іншого безоплатного захисника.

Адвокат не заперечував, пояснив, що це його право.

Прокурор також зазначивзаперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим.

Суд, вислухавши учасників процесу, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Стаття 49 ч. 1 КПК України вказує, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого увчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією зосновних ознак справедливого судового розгляду».Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року усправі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної увчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

В силу положень Конвенції, правозастосовної практики ЄСПЛ, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

У п. 65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» викладена ще одна важлива правова позиція щодо відмови від захисника, зокрема, ЄСПЛ вказав: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки» (п. 59 рішення від27березня 2007 року усправі «ОСОБА_3 проти Туреччини»).

Розглядаючи заяви чи клопотання обвинувачених осіб щодо заміни захисників, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч.1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу).

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст.49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правничу допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення (яке видається у формі наказу).

Виключні підстави та порядок заміни адвокатів, що надають безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Таким підставами є:

1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги;

2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) відмови адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги від виконання доручення/рішення центру з надання безоплатної правничої допомоги з підстав, передбачених законом;

4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;

5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правничої допомоги;

6) неналежного надання безоплатної вторинної правничої допомоги працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

7) припинення трудового договору з працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;

9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу;

10) наявності інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оцінка якості, повноти та своєчасності надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється Комісіями з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Порядок оцінки якості надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідає змісту ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою визначені гарантії адвокатської діяльності. Ці гарантії розповсюджуються в повній мірі і на безоплатну вторинну правову допомогу.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником.

Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання БВПД у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014р. №386/5.

Таким чином, підстав заміни захисника за призначенням, визначених ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», по справі не вбачається.

Разом з цим, зі сторони обвинуваченого суд вбачає ознаки зловживанням правом, з метою затягування розгляду кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_10 призначений захисник за рахунок держави, від якого він відмовляється, про що заявив відповідне клопотання. Належних обґрунтувань такої відмови обвинувачений суду не навів. Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи, що важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника, суд вважає за потрібне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 що він має право укласти договір з іншим захисником, а у випадку не укладення такого договору розгляд справи буде продовжений цим складом суду.

Керуючись ст. 49, 54 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Не прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_10 від захисника адвоката ОСОБА_19 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1