Справа № 760/3846/24 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2742/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

заявників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявники в поданій до слідчого судді скарзі оскаржують дії уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо передачі їх заяви до Державного бюро розслідувань, тобто до органу, який на переконання заявників, не наділений повноваженнями на вчинення дій за поданою ними заявою, проте дії уповноваженої особи НАБУ, щодо передачі заяви № 965 до Державного бюро розслідувань не належить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, тобто їх оскарження кримінальним процесуальним законом не передбачене.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, у якій вказано на незаконність ухвали слідчого судді. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги вказали, що в скарзі, поданій до районного суду, просили зобов`язати внести відомості за текстом заяви № 965/2 про вчинені злочини, оскільки ст. 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок уповноваженої особи НАБУ внести за їх заявою № 965/2 відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР незалежно від територіальності та компетенції та розпочати досудове розслідування та проводити до тих пір, поки прокурор вмотивованою постановою не призначить інший орган досудового розслідування, а отже без внесення відомостей в ЄРДР для всіх органів заборонено розпочинати досудове розслідування та проводити будь-які дії, в тому числі передавати з НАБУ заяву на власний розсуд до ДБР. За таких обставин просять суд оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити скаргу або призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Також просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.02.2024 року, оскільки копію ухвали ОСОБА_6 отримав під розпис лише 14.03.2024 року.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, були повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду до суду не направляли, причини неявки не повідомили.

Уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України до суду також не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року, рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . слідчий суддя мотивував тим, що ними подана скарга на дії уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо передачі їх заяви до Державного бюро розслідувань, що не підлягає оскарженню відповідно до ст. 303 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив передчасний висновок, що скарга заявників подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не можуть бути оскаржені до слідчого судді, а тому погодитись із ним не можливо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, у тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мотивами їх звернення до слідчого судді зі скаргою є бездіяльністьуповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягала у невнесенні протягом 24-х годинного терміну відомостей до ЄРДР за текстом заяви № 965/2 про корупційні злочини. Вказані вимоги можуть бути предметом перевірки слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Наведе свідчить про неправильне визначення слідчим суддею предмету оскарження, а тому його висновки про те, що заявниками оскаржуються дії, які в порядку ст. 303 КПК України не можуть бути оскаржені, є передчасними та такими, які не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає скасуванню, а вимоги апеляційної скарги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки слідчим суддею за скаргою заявників рішення по суті не приймалось, колегія суддів позбавлена можливості розглянути їх скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року, а тому вона підлягає скасуванню, а скарга заявників поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПКУкраїни.

Клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року колегією суддів не розглядається, оскільки вказана ухвала була постановлена слідчим суддею без виклику сторін, заявник ОСОБА_6 вказану ухвалу слідчого судді від 19.02.2024 року отримав лише 14.03.2024 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 7), а апеляційну скаргу заявники подали 15.03.2024 року, а отже строк на подачу апеляційної скарги не є пропущеним.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року, якою у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України відмовлено - скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4