Справа № 199/2800/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ ВП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 квітня 2024 року до ЧЧ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 07 квітня 2024 року близько 18 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження.

За вказаним фактом 07 квітня 2024 р. СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000404, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

08 квітня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 квітня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.

Після проведення огляду місця події 07 квітня 2024 року за адресою: м. Дніпро, напроти громадської зупинки «Парк Сагайдак», виявлено та вилучено: 1) змив з поверхні руків`я ножа на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта; 2) змив з леза ножа на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта; 3) дві паперові серветки з плямами рідини бурого кольору, які запаковано до паперового конверта; 4) сліди пальців рук на 2 липких стрічках з поверхні пакета майонезу «Розумний вибір»- запаковано до паперового конверта; 5) змив рідини бурого кольору з бордюра на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта; 6) перочинний ніж з дерев`яною рукояткою (накладками), який запаковано до паперового конверта.

08 квітня 2024 року постановою слідчого вказані предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як докази обставин вчинення кримінального правопорушення, та є предметом кримінального правопорушення. Окрім того, виникла необхідність в проведенні ряду експертиз, у тому числі відносно вказаного вище тимчасово вилученого майна.

З метою забезпечення зберігання речових доказів,слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судове засідання слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, направленим до суду листом просив розглянути клопотання за його відсутності.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна, яке визнано речовим доказом, та має доказове значення до даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на:

1) змив з поверхні руків`я ножа на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта;

2) змив з леза ножа на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта;

3) дві паперові серветки з плямами рідини бурого кольору, які запаковано до паперового конверта;

4) сліди пальців рук на 2 липких стрічках з поверхні пакета майонезу «Розумний вибір» - запаковано до паперового конверта;

5) змив рідини бурого кольору з бордюра на тампон-зонд, який запаковано до паперового конверта;

6) перочинний ніж з дерев`яною рукояткою (накладками), який запаковано до паперового конверта.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1