Справа № 147/282/24
Провадження № 1-в/147/14/24
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Т. в. о. начальника Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про заміну призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Четвертинівка Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2024 року до суду надійшло подання Т. в. о. начальника Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про заміну призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_5 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у відділенні поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вирок Тростянецького районног суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року відносно гр. ОСОБА_5 , яким останнього засуджено до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

З 28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений статтею 72 КК України.

У систему кримінальних покарань введено новий вид основного покарання пробаційний нагляд. Покаранням у виді пробаційного нагляду доповнено 140 санкцій статей КК України як альтернативою позбавленню та обмеженню волі. Покарання у виді пробаційного нагляду полягає у обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Новий вид поварання може бути призначений судом як основне покарання на строк від одного до п`яти років, а стосовно неповнолітніх від одного до двох років. Натомість покарання у виді арешту скасовується.

Враховуючи викладене, просить розглянути подання про заміну покарання у виді арешту терміном 4 місяці на інший вид покарання, а саме на пробаційний нагляд відносно засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді чотирьох місяців арешту на пробаційний нагляд здійснивши перерахунок за правилами передбаченими ст. 72 КК України.

У судове засідання представник ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області не з`явився. 11 квітня 2024 року від Т. в. о. начальника Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 надійшла заява у якій він просить розглянути подання про заміну покарання ОСОБА_5 без його участі, при розгляді подання покладається на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій просив розглядати подання за його відсутності, щодо задоволення клопотання та заміни йому покарання на пробаційний наглдяд не заперечує.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора, дослідивши подання та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці. Вирок суду набрав законної сили 29 березня 2024 року.

Станом на 28 березня 2024 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 за вироком суду складає 4 (чотири) місяці арешту.

Станом на дату ухвалення вироку, 27 лютого 2024 року, санкція ч.1 ст. 309 КК України, серед іншого, передбачала призначення покарання у виді арешту.

Частинами першою та другою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) було визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Частиною третьою статті 60 КК України (у редакції до 28 березня 2024 року) передбачалося, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року (далі - Закон України №3342-ІХ), яким статтю 60 КК України викладено в новій редакції, а саме передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців, водночас арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Також Законом України № 3342-ІХ внесено зміни до санкцій статтей, зокрема ч.1 ст.309 КК України, яка у редакції станом на 28 березня 2024 року передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Отже, з 28 березня 2024 року покарання у виді арешту може застосовуватися лише до засуджених військовослужбовців та лише за окремі кримінальні правопорушення, санкцією яких передбачено такий вид покарання, як арешт.

Пунктом 3 частини першої статті 537 КПК України установлено, що під час виконання вироків місцевий суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Пунктом 20 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) установлено, що органи, які виконують вироки судів, зобов`язані надавати судам необхідні матеріали щодо осіб, які відбувають покарання.

Разом з цим, пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) передбачено з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Викладене вище свідчить, що невідбута частина покарання у виді арешту, призначена засудженому ОСОБА_5 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28 березня 2024 року) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання виду покарання, на яке засудженому має бути замінена невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до статті 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається. Крім того, засуджений ОСОБА_5 є особою з інвалідністю, що також виключає застосування відносно нього як покарання обмеження волі.

Суд також не вбачає підстав для заміни призначеного покарання ОСОБА_5 на покарання у виді штрафу або виправних робіт оскільки останній ніде не працює та не має постійного джерела доходів. Крім цього, приписи статті 72 КК України не передбачають співвідношення таких видів покарання як арешт та штраф, а, навпаки, частина третя статті 72 КК України вказує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тобто у даному випадку найбільш доцільною буде заміна покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином, оскільки Закон України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року покращує становище засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_5 необхідно замінити невідбуту частину покарання, призначеного вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, у виді арешту, яка станом на 28 березня 2024 року складає 4 (чотири) місяці, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 8 (вісім) місяців, виходячи зі співвідношення вказаних видів покарань, визначеного пунктом 4 частини першої статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, та максимального строку даного покарання, визначеного частиною четвертою статті 59-1 КК України.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, положенням ст. 59-1 КК України встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

За таких обставин, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Т. в. о. начальника Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про заміну призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_5 - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України, невідбуту частину покарання у виді арешту, яка станом на 28 березня 2024 року складає 4 (чотири) місяці, більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду на строк 8 (вісім) місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.492 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого ОСОБА_5 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1