УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Справа №607/10817/23 Провадження №1-кп/607/306/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0000954 від 20 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000954 від 20 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на наступне. Впродовж одного року, під час якого він утримується під вартою, судом не було допитано свідків, що свідчать про те, що сторона обвинувачення є неспроможною виконувати в повному обсязі покладені на неї обов`язки. Вважає, що сторона обвинувачення в клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, впродовж усього часу обґрунтовує свої міркування щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, твердженнями, які є стереотипними, загальними та абстрактними. Зазначає, що ризики, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суттєво зменшилися, а також підстави вважати, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе забезпечити виконанням ним процесуальних обов`язків, відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого посилаючись на те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею та судом при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2023 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово був продовжений ухвалами суду.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, характер та обставини його вчинення;

- дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема: він раніше неодноразово судимий, відсутні відомості про наявність у нього утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 .

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не змінилися.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зазначені ризики та обставини, якими вони обґрунтовуються, свідчать про неможливість застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , оскільки такий не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи, що підстави для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , зазначені в ухвалі суду, продовжують існувати на даний час, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну раніше застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1