Справа № 171/1798/19
Провадження № 1-кс/177/24/24
У Х В А Л А

12.04.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справи за заявою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000658 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 перебуває справа № 171/1798/19, з розгляду кримінального провадження № 0000658 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 .

Під час судового засідання з розгляду вказаної справи 05.04.2024 захисником обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_4 .

Заяву про відвід судді захисником мотивовано тим, що він не погоджується з ухваленим рішенням судді про оголошення обвинуваченого у розшук та міжнародний розшук, про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тим самим, суддя перешкоджає ОСОБА_2 в доступі до правосуддя, що свідчить про упередженість судді та є підставою для її відводу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви про відвід як безпідставної.

Суддя ОСОБА_4 правом на участь у судовому засіданні не скористалася, повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 05.04.2024, для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Як передбачено ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Отже, виходячи зі змісту вказаної норми закону, присутність осіб, які беруть участь у справі при розгляді заяви про відвід, не є обов`язковою, а тому неявки учасників провадження в судове засідання, не є перепоною для розгляду заяви про відвід за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого відводу судді ОСОБА_4 , дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

З метою дотримання цієї гарантії ст. 80 КПК України передбачено право учасників судового провадження заявити відвід.

Підстави для відводу судді, закріплені в ст. 75-76 КПК України. Так, серед іншого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім цього, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», які схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27.07.2006 № 2006/23 зазначено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п.п. 49, 50, 52,) указав на те, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Тобто, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Розглядаючи заявлені доводи, суд виходить із того, що при визначенні існування в даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_4 , позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Щодо незгоди захисника ОСОБА_3 з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_4 , слід зазначити, що суд не вправі розглядати та давати оцінку законності та обґрунтованості процесуальним рішенням та діям судді, який розглядає кримінальне провадження, як суд першої інстанції. Всі питання щодо наявності порушення суддею вимог процесуального закону вирішуються згідно з розділом V КПК України.

Слід також зазначити, що будь-якою зі сторін кримінального провадження, після закінчення розгляду справи по суті та прийняття судом остаточного судового рішення, до апеляційної скарги, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням, можуть бути включені, окрім указаних у ній підстав для оскарження, також і посилання на процесуальні рішення судді, прийняті ним як головуючим у справі, і які стали підставою для подання заяви про його відвід і, в такому разі, будуть предметом розгляду в апеляційному порядку відповідно до вимог КПК України.

Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).

Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.

Також, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя в своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

А тому, відповідно, незгода сторони з прийнятими суддею процесуальними рішенням, а так само, з вчиненими суддею процесуальними діями, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізацію права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Надаючи оцінку доводам захисника про відвід судді ОСОБА_4 , суд не встановив обставин, визначених ст. 75 КПК України, які б виключали її участь у розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 345 КК України (справа № 171/1798/19).

Будь-яких інших правових підстав, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України для відводу головуючого в даному кримінальному провадженні судом не встановлено, а тому заява про відвід судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000658 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15.04.2024

Суддя: ОСОБА_1