Дата документу 13.03.2024Справа № 554/4990/23
Провадження № 1-кс/554/468/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив поновити строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві; зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за його заявами від 10.08.2022 року, 12.08.2022 року, 15.08.2022 року та 16.08.2022 року про кримінальні правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що ним було подано заяви від 10.08.2022 року, 12.08.2022 року, 15.08.2022 року та 16.08.2022 року на адресу Полтавської обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення. Потім вказані заяви були направлені на розгляд до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві.

Листами від 07.09.2022 року та 10.09.2022 року було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_3 вважає, що відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато, отже Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, була допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявами про кримінальні правопорушення від 10.08.2022 року, 12.08.2022 року, 15.08.2022 року та 16.08.2022 року.

У судове засідання скаржник не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд скарги без його участі, скаргу прохав задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_3 направив заяви від 10.08.2022 року, 12.08.2022 року, 15.08.2022 року та 16.08.2022 року про вчинення кримінального правопорушення.

Листами від 07.09.2022 року та 10.09.2022 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки в заявах не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, не містять фактичні дані про вчинення кримінальних правопорушень слідчими, у них доводи носять характер оскарження рішень слідчих під час здійснення ними службових повноважень.(а.с.6-13).

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві ОСОБА_3 не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими.

Як зазначає слідчий, і вказане не було спростовано ОСОБА_3 , фактично вимоги скарги зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого, прокурора та суддів, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР .

Так, Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року. Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, питання дотримання дізнавачем, слідчим чи іншою уповноваженою особою органу досудового розслідування порядку ведення Єдиного реєстру досудового розслідування виходить за межі повноважень слідчого судді, визначених ст. 303 КПК України.

А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР , про що просить заявник.

В п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає правильним відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.

Щодо вимог заявника про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, суд вважає, що ОСОБА_3 не було пропущено строк на оскарження, враховуючи при цьому, що заявник утримується в місцях позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Крім того, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі № 3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1