УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/8948/24

Провадження № 1-кп/638/1552/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у домашнього арешту щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, інваліда ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 27 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

17 травня 2024 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2024 року призначено кримінальне провадження №0000412 від 27 березня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, до розгляду у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: АДРЕСА_3 , зал судових засідань № 3 на 24 травня 2024 року о 13 годині 40 хвилин, суддею одноособово.

24 травня 2024 року прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000412 стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На теперішній час у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії даного запобіжного заходу закінчується 27.05.2024.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , приблизно о 19.40 годині 26.03.2024, в ході досудового розслідування більш точного часу не встановлено, попередньо знаючи, що на ділянці залізниці - на території перегону «Олега Крючкова - Скоросний», поблизу с. Богуславка Борівської СТГ Ізюмського району Харківської області, над залізничною колією розташований контактний провід та несучий трос, так як ділянка залізниці на даний час, в зв`язку з воєнним станом не використовується, в темну пору доби, так як їх дії будуть не помічені, шляхом вільного доступу, діючи умисно, реалізуючи свій раніше виниклий умисел направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення, впевнившись що їх незаконні дії залишаться непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу, так як ділянка залізниці не огороджена, проникли на територію залізниці. Далі, на вищевказаній ділянці місцевості, продовжуючи свій злочинний намір, у період часу з 19.40 год. по 21.30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя - гвинторіза, в умовах воєнного стану, демонтували та таємно викрали контактний провід типу МФ-100 вагою 95,6 кг вартістю 63204,98 грн., та несучий трос ПБСМ-95 вагою 28,5 кг вартістю 14195,85 грн., що належить регіональній філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заподіяли майнову шкоду АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 77400 гривень 83 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого спливає 27.05.2024.

У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Комсомольське Зміївського району Харківської області, українець, громадянин України, непрацюючий, розлучений, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаний, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, інвалід 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України ММ890434 виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 09.02.2001 р., РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , може:

1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій, це може спонукати ОСОБА_4 , до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, враховуючи, що йому відомо місце мешкання свідків, може здійснювати тиск та незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню.

Відтак, є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просила його задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, суду, при зміні місця перебування повідомити завчасно суд, прокурора;

- здати для зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон (при його наявності).

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечувала, однак, у певний період доби, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має постійне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , раніше не судимий. Також просила суд врахувати, що має матір похилого віку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує проживає за іншою адресою, потребує харчування та догляду. Він не має на меті переховуватись від суду, вчиняти інші злочини та впливати на свідків. Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом за місцем проживання, цивільна дружина вимушена була утримувати останнього, яка також є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату безстроково, разом із тим, за таких обставин він не мав змоги допомагати матері та заробляти на життя. За місцем проживання характеризується задовільно, жодних скарг відносно останнього не надходило. На підтвердження своїх доводів захисник надала суду відповідні документи. Просила врахувати, що ОСОБА_4 визнає вину у вчиненні злочину та активно сприяв його розкриттю.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту та клопотання, встановив таке.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК (частина друга статті 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до положень частини першої - третьої статті 331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 27 березня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці до 27 травня 2024 року.

Покладено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол огляду місця події від 27.03.2024, довідку про вартість майна від 28.03.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.03.2024, протокол огляду місця події від 27.03.2024 (в період часу з 15:14 год до 16:14 год), протокол слідчого експерименту від 28.03.2024, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.03.2024 та інші докази, зібрані у кримінальному провадженні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

На переконання слідчого судді, прокурором було доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 відомі на даному етапі адреса місця проживання та засоби зв`язку свідків та представника потерпілого. Суд зазначає, що хоча під час досудового розслідування свідки вже допитані, однак статтями 23 та 224 КПК України передбачено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин, існує ймовірність, що ОСОБА_4 може застосувати відносно свідків та представника потерпілого фізичний чи психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує поза розумним сумнівом.

Враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, а саме має місце постійного проживання, де проживає разом зі своєю родиною, стан здоров`я підозрюваного, зокрема наявність інвалідності ІІІ групи, а також те, що до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт, який, на думку суду, зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти настанню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, при вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу суд враховує, що передбачені п. п. 1, 3 частини першої статті 177 КПК України ризики прокурором є доведеними, а також сукупність обставин, визначених статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, що обумовлено тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, оскільки кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_10 , є тяжким злочином. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний, обвинувачений може ухилитись від суду.

Ризик, передбачений п. 3 частиною першою статті 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, враховуючи, що йому відомо місце мешкання свідків, може здійснювати тиск та незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також на даний час існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме, переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту.

Суд бере до уваги дані стосовно особи обвинуваченого, які підтверджені належними документами, його вік та незадовільний стан здоров`я, який є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, міцність його соціальних зв`язків, який має цивільну дружину - інваліда ІІІ групи за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату безстроково, наявність постійного проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , де проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_11 , а також його репутацію, який за місцем проживання характеризується задовільно, жодних скарг до селищної ради відносно останнього не надходило, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Також суд враховує майновий стан обвинуваченого, дотримання та виконання останнім раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, під час якого цивільна дружина вимушена була утримувати останнього, яка також є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату безстроково, разом із тим, за таких обставин ОСОБА_10 позбавлений можливості допомагати матері похилого віку та будь-яким чином заробляти на життя.

Окрім того, суд бере до уваги правову позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнає у вчиненні злочину та активно сприяв його розкриттю.

Зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд вважає, що необхідність продовження щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, є обгрунтованим.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого обвинувачується; враховуючи дані про його особу, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити частково та, задля надання можливості обвинуваченому працювати, продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Саме такий запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Водночас, суд вважає, що обов`язки, покладені на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування відповідає приписам п. 2 частини третьої статті 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд покладає на нього визначені статтею 194 КПК України обов`язки на строк два місяці.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 27 березня 2024 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 19 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, строком на 2 місяці, тобто до 24 липня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1