ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6176/24
провадження № 1-кс/753/1115/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001477 від 17.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лі шу, провінції Цзілінь, Китайської Народної Республіки, китайця, громадянина КНР, освіта середня, не одруженого, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_13.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження №0001477 від 17.03.2024 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Під час розслідування встановлено, що 16.03.2024 року приблизно о 14 год. 40 хв. на паркувальному майданчику магазину "Ашан" за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , незаконно позбавили волі гр. ОСОБА_11 .

Так, гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи спільно з гр. КНР ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заздалегідь, тобто до початку злочину домовились про викрадення та незаконне позбавлення волі гр. КНР ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_15 , ОСОБА_13, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , 16.03.2024 року приблизно о 14:00 год., прибули до паркувального майданчика магазину «Ашан», що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 17, а саме до припаркованого автомобіля марки «Toyota Proace», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа здійснила телефонний дзвінок потерпілому та повідомила про неіснуюче пошкодження автомобіля марки «Toyota Proace», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_14 .

Близько 14 год. 20 хв. до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_14 . У цей же час за ним до автомобіля підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та два гр. КНР ОСОБА_15 та ОСОБА_13, які діючи групою осіб за попередньою змовою, користуючись перевагою у кількості та фізичній силі, прагнучи подолати волю потерпілого до опору з метою його викрадення та незаконного позбавлення волі, протиправно нанесли потерпілому численні удари в область голови і тулуба, завдавши таким чином фізичних страждань потерпілому ОСОБА_14 та спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови.

Після цього, ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , продовжуючи свої протиправні дії направлені на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_14 , потягнули силоміць потерпілого до автомобіля марки «Toyota Proace», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який в цей час був припаркований на даному паркувальному майданчику.

Подолавши волю потерпілого ОСОБА_14 до опору, зазначені особи насильно посадили його на заднє сидіння в автомобілі «Toyota Proace», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , розмістивши його посередині ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , позбавивши його таким чином змоги вільно залишити вказане місце, при цьому, ОСОБА_15 сів до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 сів до салону автомобіля на сидіння водія, де стали незаконно утримувати потерпілого проти його волі, та нанесли ОСОБА_14 декілька ударів в область голови та тулуба, ОСОБА_8 , при цьому залишився увесь час залишався поруч з даним автомобілем.

Після чого, ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , вийшли з автомобіля, підійшли до ОСОБА_8 та покинули місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні незаконного позбавлення волі, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так, як останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді до 5 років позбавлення волі, що у сукупності із фактом наявності у підозрюваного громадянства КНР та документів які надають йому право вільного перетину державного кордону України, може спонукати його до втечі чи переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; може вчиняти нові злочини; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними свідчень, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства і підозрюваним можуть бути здійснені спроби тиску на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала та просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, надавши письмові заперечення.

Підозрюваний ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримав думку захисника та просив застосовувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

25 березня 2024 року, ОСОБА_13 в рамках кримінального провадження №0001477 від 17.03.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення "Нечипорук і Йонкало проти України"), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Зазначені в клопотанні обставини підозри ОСОБА_13 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, мають місце та підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_17 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом ОМП від 16.03.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

У разі визнання ОСОБА_13 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, він може бути засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено, що він уродженець міста Лі шу, провінції Цзілінь, Китайської Народної Республіки, китаець, громадянин КНР, освіта середня, не одружений, тимчасово проживаючий в АДРЕСА_1 , не працюючий, не судимий.

Беручи до уваги особу підозрюваного, який не має офіційного джерела доходу, не має постійного місця проживання на території України, відсутність міцних соціальних зв`язків на території України, відсутність інформації про необхідність перебування на території України, тривалість строку можливого покарання, слідчий суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останньої запобіжного заходу.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дійсно, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, разом з тим, беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, такі запобіжні заходи як домашній арешт та особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не зможуть забезпечити основне завдання даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме доведеності існування ризиків, передбачених ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 даного кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрювано ОСОБА_13 такого виняткового заходу, як тримання під вартою.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001477 від 17.03.2024 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_13 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17-20 год. 28.03.2024 року по 26.05.2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваний в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29.03.2024 року о 14-15 годин.

Суддя :