Справа № 489/893/24
Провадження № 1-кп/489/669/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

29 лютого 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за №0001570 від 01.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.10.2021, зміненим ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06.10.2022, за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 04.04.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва за статтями 15 ч. 2 та ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

14.11.2023 об 11:05 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по просп. Миру, 4/11, м. Миколаєва Миколаївської області, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав належне ТОВ «Вигідна покупка» майно, а саме: бездротові навушники «Wireless TWS-4», вартістю 332,50 грн, та зарядний пристрій «Power Bank klGo 5000 mAh 5+», вартістю 207,50 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на суму 540 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 14.11.2023 в денний час, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по просп. Миру міста Миколаєва, викрав з полиці бездротові навушники та зарядний пристрій «Power Bank», які сховав під одяг та залишив приміщення магазину, після чого продав вказаний товар, а гроші витратив на власні потреби. Пред`явлений до нього цивільний позов визнав повністю. Підтвердив, що на досліджених під час досудового розслідування відеозаписах зафіксований саме він в момент вчинення крадіжки зарядного пристрою та навушників з магазину. Зазначив, що кається та просив призначити йому покарання в мінімальному розмірі.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2023 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції про вжиття заходів до невідомої особи, яка 14.11.2023 близько 11:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» по просп. Миру, 4/11, м. Миколаїв Миколаївської області, здійснила крадіжку майна на суму 648 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.12.2023 та фототаблиці до нього, місцем огляду є приміщення магазину «Аврора» по просп. Миру, 4/11, м. Миколаєва, в якому здійснюється продаж товарів в тому числі бездротових навушників та зарядних пристроїв.

Довідкою ТОВ «Вигідна покупка» про ціни на товар від 14.11.2023 та Актом інвентаризації № /2 від 09.12.2023 підтверджується перелік та вартість викраденого обвинуваченим 14.11.2023 товару з магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: просп. Миру, 4/11, м. Миколаїв, а саме: бездротових навушників «Wireless TWS-4» та зарядного пристрою «Power Bank klGo 5000 mAh 5+», на загальну суму 540 грн (без ПДВ) та 648 грн (з ПДВ).

З протоколу огляду предмету від 05.01.2024 слідує, що слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_3 був оглянутий цифровий носій DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Аврора» по АДРЕСА_3 за 14.11.2023, на яких зафіксовано чоловіка, зовні схожого ОСОБА_3 , який входить до вказаного магазину, бере з полиць бездротові навушники та зарядний пристрій, які ховає під куртку, після чого виходить з магазину, не оплативши за товар. При цьому.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника про те, що DVD-R диск з відеозаписами з магазину ТМ «Аврора» за 14.11.2023 не може бути допустимим доказом у справі, оскільки був вилучений не у передбачений КПК України спосіб, виходячи з такого.

Відповідного до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №761/480/19, слідує, що відповідно до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. В рамках кримінального провадження правом витребувати від будь-якої особи необхідні речі, документи, відомості, тощо, наділений слідчий. Це право передбачено ч. 2 ст. 40 КПК України, яка містить перелік повноважень слідчого, до яких, з огляду на пункт 9, віднесено і право на звернення із запитами до державних органів, юридичних і фізичних осіб задля отримання речей, документів, відомостей, необхідних для здійснення досудового розслідування, а у разі ненадання такої інформації у добровільному порядку - із використанням встановленого статтями 159, 160 КПК України механізму їх отримання.

Натомість з матеріалів кримінального провадження вбачається, що диск з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину ТМ «Аврора» був добровільно наданий 09.12.2023 представником потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» у відповідь на запит слідчого СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Враховуючи викладене, а також те, що кримінальний процесуальний закон не забороняє слідчому звертатися із запитом, а потерпілому у відповідь надавати органу досудового розслідування документи, що містять доказову інформацію, тому звернення до слідчого судді для отримання ухвали про тимчасовий доступ до відповідних документів в даному випадку не є обов`язковим.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що DVD-R диск з відеозаписами з магазину ТМ «Аврора» за 14.11.2023 та протокол огляду вказаного диску з відеозаписами є допустимими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, характеризується посередньо, лікування у лікарів психіатра та нарколога не проходив, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, а також звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням. Однак це не сприяло його перевихованню, він на шлях виправлення не став та повторно умисно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Також обвинувачений офіційно не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має утриманців, що свідчить про те, що він свідомо та умисно вибрав злочинний спосіб життя, направлений на задоволення своїх матеріальних потреб.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Суд не визнає вказане в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому діянні. Також вказана обставина може бути визнана такою, що пом`якшує покарання лише в тому разі, коли щире каяття було дієвим і включає в себе активні дії. Натомість суд враховує, що ОСОБА_3 жодного жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, не висловив, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та її осуду не зробив, а також не відшкодував потерпілому завдану його діями шкоду.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за які засуджувався з випробуванням та до реального відбуття позбавлення волі, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2023, після ухвалення якого ним було вчинене дане кримінальне правопорушення.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з цим, оскільки під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями здійснив крадіжку майна ТОВ «Вигідна покупку» та останнє пред`явило цивільний позов до обвинуваченого на суму 648 грн, який відповідач по справі (обвинувачений ОСОБА_3 ) визнав повністю, та визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, та враховуючи особу обвинуваченого, який будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі та протягом короткого періоду часу після звільнення з-під варти вчинив новий умисний тяжкий злочин, тому вказане свідчить про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років сім місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2023 у справі № 489/741/23, остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту з 29.02.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 26.01.2023 до 02.06.2023 включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вигідна покупка» 648 (шістсот сорок вісім) грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Речовий доказ: диск з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Аврора» по просп. Миру, 4/11, м. Миколаєва - залишити в матеріалах судової справи.

Застосувати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1