Дата документу 10.04.2024 Справа № 334/3871/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3871/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/320/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 436-2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

особи, у відношенні якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника особи, у відношенні якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу,

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду першої інстанції до ОСОБА_7 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , будучи проросійськи налаштованою особою, який підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією починаючи з 2014 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.10.2022, виник прямий злочинний умисел, направлений на публічне вираження своїх поглядів, шляхом поширення матеріалів, через особисту Інтернет-сторінку мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній мережі за посиланням « ok.ru » (далі за текстом «Одноклассники»), у якій міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 не пізніше 12.10.2022 перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів, використовуючи власний домашній комп`ютер, у якому встановлено жорсткий магнітний диск «Deskstar», s/n: RF2YD8ME , model: HDP725050GLA360 , та всесвітню мережу Інтернет, за допомогою особистої сторінки (облікового запису) мовою оригіналу - « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній мережі «Одноклассники» («ok.ru»), здійснив публічне поширення матеріалів у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, шляхом позначення публікації функцією "класе" (згідно із алгоритмом роботи Інтернет-ресурсу «Одноклассники» - розміщення публікації на особистій сторінці у відкритий для перегляду іншими користувачами доступ), із назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_4» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 яку ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час відшукав на сторінці групи на ім`я "ІНФОРМАЦІЯ_5" (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3

Суд першої інстанції встановив, що вказані дії ОСОБА_7 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

Разом з тим, під час досудового розслідування було проведено судово-психіатричну експертизу № 92 від 3 квітня 2023 року, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_7 виявляв у момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення та у період з жовтня 2022 року по січень 2023 року та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_7 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, а також потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду вказаного клопотання, оскільки не перейшов до стадії надання останнього слова обвинуваченому у порядку ст. 365 КПК України, а після дебатів одразу видалився до нарадчої кімнати. Право останнього слова обвинуваченого є важливою процесуальною гарантією. Ненадання обвинуваченому останнього слова є істотним порушенням кримінального процесуального закону і тягне за собою скасування вироку/ухвали суду.

Окрім цього, судом першої інстанції при визначені виду та міри покарання не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпеку, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд застосував примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Однак вказане покарання є занадто суворим з огляду на вчинок ОСОБА_7 . Посилання прокурора на посилення покарання ОСОБА_7 базувалося лише на тому, що до останнього у 2015 році вже застосовувалося покарання у виді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді по справі, особу, у відношенні якої застосовані примусові заходи медичного характеру, його законного представника та захисника, які апеляційну скаргу підтримали без доповнень та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з ухвали, суд першої інстанції, розглянувши клопотання відповідно до вимог статей 512, 513 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння при обставинах, зазначених в ухвалі суду, які підтверджувалися доказами, наявними у досліджених матеріалах кримінального провадження.

Причому наявність в діях ОСОБА_7 ознак суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під кваліфікацію за ч. 2 ст. 436-2 КК України, в апеляційній скарзі захисником не оскаржується.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 92 від 3 квітня 2023 року, ОСОБА_7 виявляв у момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення та у період з жовтня 2022 року по січень 2023 року та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_7 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, а також потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 172-186).

З урахуванням наведеного у відповідності до вимог ст. 503 КПК України органом досудового розслідування до суду було направлено клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

При цьому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд справи в порядку, передбаченому ст. 512 КПК України, а саме перевіривши усі докази, що доводять чи спростовують вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння та дослідивши інші обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження та прийшовши до переконання, що суспільно-небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , хронічне психічне захворювання як на час вчинення суспільно небезпечного діяння так і на час розгляду клопотання, мали місце, врахувавши обставини скоєння даного суспільно-небезпечного діяння, а також висновки судової-психіатричної експертизи № 92 від 3 квітня 2023 року, прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Щодо виду примусового заходу медичного характеру, застосованого до ОСОБА_7 судом першої інстанції, то дане рішення було прийняте у відповідності до вимог ч. 4 ст. 94 КК України, згідно якої, госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Колегія суддів погоджується із визначеним місцевим судом видом примусових заходів, оскільки ОСОБА_7 , котрий страждає на психічне захворювання - шизофренія параноїдна, вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане саме із посяганням на життя іншої особи.

Таким чином, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи № 92 від 3 квітня 2023 року, ОСОБА_7 за своїм психічним станом та характером вчиненого ним суспільно небезпечного діяння не становить особливу небезпеку для суспільства та відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КК України потребує госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 365 КПК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

За змістом ст. 365 КПК України, після оголошення судових дебатів закінченими суд надає обвинуваченому останнє слово.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

В даному кримінальному провадженні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосуванням примусових заходів медичного характеру, обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 не складався та до суду не передавався, отже ОСОБА_7 не набув статусу обвинуваченого, а тому розгляд клопотання відбувався за правилами КПК України з урахуванням особливостей, визначених у Главі 39 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, у відношенні якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2023 року, якою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4