ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 685/222/23

Провадження № 11-кп/4820/135/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2022 року за №0000118 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді продавця-консультанта ФОП ОСОБА_11 , одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не судимого,

визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_8 , звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, та, з покладенням на нього на період іспитового строку обов`язків, встановлених частиною 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 6040 грн. 96 коп. витрат на проведення експертиз.

Мотоцикл марки ИЖ 7.107 з номерним знаком НОМЕР_1 повернуто ОСОБА_6 .

Автомобіль Renault Megane з номерним знаком НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_8 .

Скасовано арешт, накладений на мотоцикл марки ИЖ 7.107 з номерним знаком НОМЕР_1 та автомобіль Renault Megane з номерним знаком НОМЕР_2 згідно з ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2022 року № 671/668/22.

Позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_6 125450,64 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, з яких 41907,17 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, та 83543,47 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 123100,00 грн., з яких 120 600,00 грн. грошове відшкодування заподіяної моральної шкоди та 2 500,00 грн. франшизи за полісом № 208407673 від 23 березня 2022 року.

Відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні решти позовних вимог.

За вироком суду, 18 травня 2022 року близько 8 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем Renault Megane з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись в смт Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області в своїй смузі руху проїжджої частини вулиці Грушевського зі сторони вулиці 50 років Перемоги в напрямку до вулиці Соборна, наблизився до нерегульованого перехрестя вулиці Грушевського з автомобільною дорогою Т-2314, на якому вулиця Грушевського є другорядною по відношенню до головної, якою є автомобільна дорога Т-2314.

Надалі, порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б» та 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, діючи самовпевнено та легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортній події, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись перед виїздом на головну дорогу у безпечності свого маневру та не створенні перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, виїхав на перехрестя з другорядної дороги вулиці Грушевського на головну автодорогу Т-2314 для подальшого руху в напрямку вулиці Соборна в смт Теофіполь, яка прилягає до автодороги Т-2314 з протилежної сторони, не надавши переваги у русі мотоциклу ИЖ-Планета з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який наближався до перехрестя по головній дорозі зі сторони смт Антоніни, праворуч по ходу руху автомобіля під керуванням обвинуваченого, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з передньою лівою частиною мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді набряку в ділянці лівої стопи, гомілки та гомілково-ступневого суглобу, відкрита рана лівої стопи в ділянці п`ятки, неповні розриви передньої, задньої хрестоподібних зв`язок та колатеральних зв`язок лівого колінного суглобу, комбіновані розриви медіального та латерального менісків лівого колінного суглобу, підвивих лівого наколінника з парціальним ушкодженням підтримувачів, гемартроз лівого колінного суглобу, ушкодження ахілового сухожилку та передньої малогомілково-таранної зв`язки.

Захисник ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї, вважає вирок місцевого суду незаконним та необґрунтованим, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Вказує на порушення права на захист обвинуваченого під час здійснення досудового розслідування та недопустимість доказів у кримінальному провадженні. На переконання захисника вина ОСОБА_8 не доведена, а дорожньо-транспортна пригода сталась з вини потерпілого ОСОБА_6 , який, керуючи мотоциклом, рухався по узбіччю, а не по головній дорозі, як це зазначено у вироку, не надавши перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_8 .

Прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що оскільки ОСОБА_8 призначене основне покарання у виді обмеження волі, то не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки такий встановлений санкцією статті кримінального закону за якою кваліфіковані його дії.

Цивільний відповідач ПрАТ СК «Євроінс Україна» вважає вирок місцевого суду, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» незаконним та необґрунтованим, просить його змінити та цивільний позов задовольнити частково, стягнувши з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна»» на користь ОСОБА_6 66 717 грн. 62 коп. страхового відшкодування за заподіяну шкоду його здоров`ю, в решті позовних вимог відмовити.

Вказує, що місцевим судом, в порушення вимог закону, взято до розрахунку витрати на лікування потерпілого, які надані в неналежній якості, що не дає можливості визначити найменування придбаного лікарського засобу чи виробу медичного призначення, а також чек на суму 348 грн. 40 коп., який не містить інформації про те, які саме препарати були придбані.

Крім того, вважає, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим ОСОБА_6 підлягають відшкодуванню не отримані ним доходи лише за документально підтверджений час втрати працездатності, тобто за період 128 днів.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , в поданих запереченнях, підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та цивільного відповідача ПАТ «СК «Євроінс Україна» просить залишити без задоволення.

Захисник ОСОБА_9 , в поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, просить її залишити без задоволення, закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, потерпілого та його представника, прокурора, які кожен зокрема підтримали подані ними апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, провівши з`ясування обставин провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційні скарги сторони захисту та цивільного відповідача задоволенню не підлягають, виходячи з таких підстав.

Як встановлено в процесі апеляційного розгляду, 18 травня 2022 року близько 8 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем Renault Megane з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись в смт Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області в своїй смузі руху проїжджої частини вулиці Грушевського зі сторони вулиці 50 років Перемоги в напрямку до вулиці Соборна, наблизився до нерегульованого перехрестя вулиці Грушевського з автомобільною дорогою Т-2314, на якому вулиця Грушевського є другорядною по відношенню до головної, якою є автомобільна дорога Т-2314.

Надалі, порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б» та 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, діючи самовпевнено та легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортній події, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись перед виїздом на головну дорогу у безпечності свого маневру та не створенні перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, виїхав на перехрестя з другорядної дороги вулиці Грушевського на головну автодорогу Т-2314 для подальшого руху в напрямку вулиці Соборна в смт Теофіполь, яка прилягає до автодороги Т-2314 з протилежної сторони, не надавши переваги у русі мотоциклу ИЖ-Планета з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який наближався до перехрестя по головній дорозі зі сторони смт Антоніни, праворуч по ходу руху автомобіля під керуванням обвинуваченого, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з передньою лівою частиною мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді набряку в ділянці лівої стопи, гомілки та гомілково-ступневого суглобу, відкрита рана лівої стопи в ділянці п`ятки, неповні розриви передньої, задньої хрестоподібних зв`язок та колатеральних зв`язок лівого колінного суглобу, комбіновані розриви медіального та латерального менісків лівого колінного суглобу, підвивих лівого наколінника з парціальним ушкодженням підтримувачів, гемартроз лівого колінного суглобу, ушкодження ахілового сухожилку та передньої малогомілково-таранної зв`язки.

Причиною вищевказаної ДТП стало порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 2.36)., 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

-п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

-п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущені водієм ОСОБА_8 , знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отримання потерпілим ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена зібраними у провадженні та дослідженими в процесі судового та апеляційних розглядів доказами.

Так, в процесі судового та апеляційних розглядів обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував та ствердив обставин керування транспортним засобом зранку 18 травня 2022 року в смт. Теофіполь, наближення в цей час до перехрестя по головній дорозі зі сторони смт. Антоніни та подальше зіткнення свого автомобіля з мотоциклом під керуванням ОСОБА_6 внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_6 послідовно ствердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, за яких він, 18 травня 2023 року, керуючи мотоциклом, в м.Теофіполі, наближаючись до перехрестя по головній дорозі, бачив як ліворуч по ходу руху з другорядної дороги наближався автомобіль, який їхав з невеликою швидкістю, а потім раптово різко виїхав та вдарив своєю передньою частиною в лівий бік мотоцикла, в результаті чого він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 травня 2022 року з фототаблицями та план-схемою, з яких вбачається, що автомобіль Рено Меган ( НОМЕР_2 ) з відірваним переднім бампером та пошкодженими фарами розташований поза межами проїжджою частини а/д НОМЕР_4 передньою частиною в сторону в`їзду на вулицю Соборна, в`їзд на яку здійснюється по обидва боки від стели цукрового заводу. Одна частина переднього бампера автомобіля розміщена на проїжджій частині дороги на смузі руху в сторону смт Теофіполь, інша більша частина бампера розміщена на узбіччі, далі по ходу руху в сторону смт Теофіполь на цьому ж узбіччі знаходиться ліва фара автомобіля. Ще далі на узбіччі лежить потерпілий, а мотоцикл перебуває за імпровізованим парканом з металевих ланцюгів, спертий на стовпчик (а.п. 140-148).

Даними протоколу слідчого експерименту 14 грудня 2022 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 показав на місці, де саме перебував автомобіль Рено та його мотоцикл в момент виїзду автомобіля з вулиці Грушевського на автодорогу Т-2314 та місце зіткнення, яке розташоване по правому краю проїжджої частини по ходу руху мотоцикла. Місце зіткнення розміщене по напрямку руху транспортного засобу для переїзду з вулиці Грушевського через а/д Т-2314 на вулицю Соборна, тобто за маршрутом руху саме автомобіля під керуванням ОСОБА_8 (а.п. 170-174).

Змістом протоколу огляду проїжджої частини від 14 грудня 2022 року стверджується, що ширина проїжджої частини а/д НОМЕР_4 становить 7,3 м., а ширина вулиці Грушевського 8,10 м. Також виїзд з вулиці Грушевського на а/д Т-2314 здійснюється з підйомом у 57,4 ‰, а по а/д Т-2314 при наближенні до перехрестя з вулицями Грушевського та Соборної в сторону смт Теофіполь має місце спуск у 5,58 ‰, тобто будь яких об`єктивних перешкод, які б заважали ОСОБА_8 , при дотримані Правил дорожнього руху уникнути зіткнення не встановлено.

Даними висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України від 29 грудня 2022 року № СЕ-19/123-22/9940-ІТ стверджується, що на момент огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля Рено Меган НОМЕР_2 перебували у працездатному стані та виконували свої конструктивні функції, ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову цих систем, як на момент огляду, та і до моменту ДТП застосованими методами дослідження не встановлено (а.п. 193-197).

Даними висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України від 28 грудня 2022 року № СЕ-19/123-22/9941-ІТ стверджується, що гальмова система переднього та заднього колеса мотоцикла ИЖ-7.107 з номерним знаком НОМЕР_3 перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції. Ознак, які б свідчили про непрацездатність робочої гальмової системи мотоцикла застосованими методами дослідження не встановлено (а.с. 205-207).

Даними висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 17 лютого 2023 року № СЕ-19/123-32/795-ІТ стверджується, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Рено ОСОБА_8 регламентувалися вимогами п. 2.3 «б» та 16.11 ПДР України.

Водій Рено ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом ІЖ-Планета шляхом належного виконання нормативних вимог п. 16.11 ПДР. Дії водія мотоцикла Іж ОСОБА_6 регламентувалися нормативними вимогами п. 12.3 ПДР, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій мотоцикла не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Рено шляхом своєчасного вжиття заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, тобто шляхом належного виконання вищезазначених вимог п. 12.3 ПДР. Експерт вважає, що з технічної точки зору в даній дорожній обстановці фактичні дії водія автомобіля Рено ОСОБА_8 не відповідали нормативним вимогам пунктів 2.3 «б» та 16.11 ПДР, при цьому невідповідності вимогам п. 16.11 сформували умови для виникнення даної події, і, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.п. 216-222).

Змістом висновку лікаря судово-медичного експерта від 27 лютого 2023 року № 251 стверджується, що у потерпілого ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні обох стегон, крововиливів в ділянці обох плечей, набряку лівої стопи, гомілки та гомілково-ступневого суглобу, відкритої рани лівої стопи в ділянці п`яти, неповного розриву передньої, задньої хрестоподібних зв`язок та колатеральних зв`язок лівого колінного суглобу, комбінованого розриву медіального та латерального менісків лівого колінного суглобу, підвивиху лівого наколінника з парціальним ушкодженням підтримувачів, гемоартрозу лівого колінного суглобу, ушкодження ахілового сухожилку та передньої малогомілково-таранної зв`язки.

Виявлені у потерпілого набряки лівої стопи, гомілки та гомілково-ступневого суглобу, відкрита рана лівої стопи в ділянці п`яти, неповні розриви передньої, задньої хрестоподібних зв`язок та колатеральних зв`язок лівого колінного суглобу, комбіновані розриви медіального та латерального менісків лівого колінного суглобу, підвивих лівого наколінника з парціальним ушкодженням підтримувачів, гемоартроз лівого колінного суглобу, ушкодження ахілового сухожилку та передньої малогомілково-таранної зв`язки, могли виникнути в результаті удару в передню частину лівої гомілки з наступним викручуванням лівої ноги в колінному та гомілково-ступневому суглобі. А садна в ділянці обох стегон та крововиливи в ділянці обох плечей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, моли виникнути від дії якого тупого твердого предмета (предметів), можливо з обмеженою контактуючою поверхнею.

Всі виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути в час та за обставин, що вказані в постанові про призначення судмедекспертизи, тобто при зіткненні автомобіля під керування обвинуваченого та мотоцикла під керуванням потерпілого (а.п. 164-166).

Із змісту висновку судово-медичної експертизи від 27 лютого 2023 року № 257 вбачається, що по відношенню до ОСОБА_6 могло мати місце декілька прикладень травмуючої дії. Садна на передній поверхні обох стегон та крововиливи в ділянці обох плечей могли утворитися як внаслідок прямих ударів, так і при падінні з висоти власного зросту, інші тілесні ушкодження не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту (а.п. 167-169).

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не встановлені фактичні обставини провадження.

Зокрема, як органами досудового розслідування так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення обставин дорожньо-транспортної пригоди. Призначено та проведено цілий ряд експертних досліджень вказаних обставин, які дали вичерпні відповіді на спірні питання, в тому числі сторони захисту.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

Оголошена ОСОБА_8 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Вищенаведеними доказами повністю спростовуються твердження сторони захисту, що дорожня-транспортна пригода виникла в результаті не дотримання ПДР України потерпілим, який на мотоциклі рухався на узбіччі дороги, а не на проїжджій її частині.

На переконання колегії суддів повністю знайшло своє підтвердження в процесі судового та апеляційного розгляду перебування мотоцикла під керуванням потерплого ОСОБА_6 на проїжджій частині дороги, в момент зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_8 , що повністю узгоджуються з дослідженими доказами, зокрема даними протоколу огляду місця події від 18 травня 2023 року з фототаблицями та план-схемою, слідчого експерименту з потерпілим від 14 грудня 2022 року, з яких слідує, що зіткнення відбулося на правому краю проїжджої частини дороги в напрямку руху мотоцикла. Про вказане свідчить розташування автомобіля та його частин, самого потерпілого після зіткнення.

Саме внаслідок недотримання ОСОБА_8 ПДР України під час керування транспортним засобом, відбулось зіткнення керованого ним автомобіля з мотоциклом під керуванням ОСОБА_6 і саме його дії перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Огляд місця події від 18 травня 2023 року проведено уповноваженою на те особою, а саме старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 , в присутності понятих, з дотриманням вимог ст. 237 КПК України і підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події та план-схеми до нього, на чому наголошує сторона захисту, немає.

Колегія суддів відхиляє твердження сторонни захисту про визнання недопустимим доказом плану-схеми ДТП з підстав невідповідності розташування транспортних засобів на ній з фото таблицями, які є додатком до процесуального документу. Оскільки, обставини ДТП зазначені в плані-схемі зафіксовані в момент зіткнення транспортних засобів, які були встановлені на підставі здобутих органами досудового розслідування доказах у їх сукупності, в той час як на світлинах доданих до плану-схеми вбачається розташування транспортних засобів після їх переміщення, що не заперечує обвинувачений, який показав, що після зіткнення здійснював рух автомобілем намагаючись звільнити проїжджу частину дороги, яку він перетинав, і з`їхав з місця події на узбіччя дороги.

Відповідно до п. 18 протоколу огляду місця ДТП та плану-схеми зафіксований гальмівний шлях мотоцикла на що сторона захисту уваги не звернула.

Посилання захисника на зазначення у вихідних даних постанови про призначенні авто технічної експертизи різної швидкості руху автомобіля є надуманими, оскільки з означеної постанови вбачається, що у вихідних даних йдеться мова про швидкість автомобіля «Renault Megane» в момент переїзду перехрестя, яка становила 5 км/год та швидкість мотоцикла «ІЖ-Планета» -20-30 км/год.

Надуманими є твердження сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , якому під час досудового розслідування не було залучено захисника, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази звернення ОСОБА_8 до слідчого або прокурора про забезпечення йому захисника під час досудового розслідування. Захисник був призначений за дорученням суду за клопотанням під час підготовчого провадження.

Більше того, як стверджується даними технічних засобів фіксування кримінального провадження, ОСОБА_8 , вільно володіє та користується українською мовою, з народження проживає на території України, тут же закінчив загальноосвітню шкоду та здобув базову середню освіту, будь яких фізичних чи психологічних розладів не виявляє.

За таких обставин відсутність у ОСОБА_8 професійного захисника на початкових етапах в процесі досудового розслідування, з огляду на те, що обвинувачений про участь такого питання не ставив, не утворює порушення прав та законних інтересів останнього.

Відсутність в матеріалах кримінального провадження протоколу роз`яснення права на захист ОСОБА_8 також не є підставою для скасування вироку місцевого суду та визнання доказів недопустимими, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що така слідча дія була проведена в ході досудового розслідування та ОСОБА_8 було роз`яснено право на захист.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України суд має визнати недопустимими докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що до проведення слідчого експерименту були відсутні дані про те, що саме ОСОБА_8 є винуватцем ДТП. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_8 була надана можливість висловити свою власну точку зору з приводу усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди і в такий спосіб вплинути на вирішення провадження, що не суперечить засаді верховенства права. При цьому слід зазначити, що він не стверджував, що винний у ДТП та взагалі не надавав ніякої оцінки своїм діям. Крім того, слідчий експеримент проведено з метою відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди, а не одержання від свідка ОСОБА_8 викривальних показань.

Експертиза, за якою було встановлено, що саме дії ОСОБА_8 призвели до кримінально-караних наслідків, мала місце вже після проведення слідчого експерименту.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо визнання протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 недопустимим доказом на підставі п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України є неспроможними.

За наведених обставин, використання експертом в якості вихідних даних пояснення ОСОБА_8 , допитаного в якості свідка, не є безумовною підставою для визнання авто технічної експертизи недопустимим доказом, на чому наголошує сторона захисту.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що пояснення ОСОБА_8 у постанові слідчого про призначення експертизи в якості вихідних даних, є аналогічними його поясненням, даним в ході судового розгляду за наявності захисника, а тому законні підстави для визнання вказаних доказів недопустимими відсутні.

При цьому колегія суддів враховує, що при проведенні експертних досліджень, в тому числі автотехнічної експертизи, експерти використовували не лише вихідні дані, здобуті виключно в процесі проведення допиту ОСОБА_8 в якості свідка, а всі наявні докази та дані здобуті в процесі досудового розслідування, зокрема покази потерпілого.

З аналогічних обставин, з огляду на те, що вихідні дані здобуті в процесі проведення слідчих дій стороною захисту не спростованні, законні підстави для визнання висновку експерта недопустимим доказом з цих підстав відсутні.

При цьому колегія суддів враховує, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отримані доказів автоматично тягне необхідність визнання їх недопустимими.

Враховуючи обсяг і складність кримінального провадження, кількість слідчих дій, необхідність проведення експертиз та отримання висновків, колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту щодо нераціонального використання органом досудового розслідування процесуального часу та наявності можливості здійснити всі слідчі дії у даному кримінальному провадженні у коротші строки.

Крім того, поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування кримінальних правопорушень. Визначення розумного строку досудового розслідування залежить від багатьох факторів.

Оцінивши зібрані та досліджені в процесі судового та апеляційного розглядів докази у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_8 , який допустив порушення вимог пунктів 2.3. «б» та 16.11 Правил дорожнього руху. Вищевказані порушення вимог Правил допущені ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України та визначив таке без належного урахування вимог кримінального закону.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та про можливість його звільнення від основного покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, із покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

При цьому, призначаючи ОСОБА_8 покарання, місцевий суд не мотивував свого рішення стосовно не призначення обвинуваченому обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачене в санкції ч. 1 ст. 286 КК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначене порушення кримінального закону згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України колегія суддів враховує суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, відсутність обставин, які його пом`якшують та обтяжують і приходить до висновку, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_8 та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах, установлених в санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому, колегія суддів вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків встановлених ст. 76 КК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника, в частині зменшення розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди, яка підлягає стягненню з нього на користь потерпілого ОСОБА_6 , то колегія суддів визнає їх недостатніми для зміни судового рішення в частині вирішення цивільного позову потерпілого, оскільки наведені у вироку мотиви, на підставі яких суд першої інстанції визначив розмір моральної шкоди у сумі 120 600 грн., яка підлягає стягненню з цивільного відповідача, яким є обвинувачений, дозволяють зробити висновок про те, що це рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його перегляду відсутні.

Відповідно до заявленого позову представник потерпілого ОСОБА_6 просив стягнути з обвинуваченого Чорного завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. моральної шкоди.

Моральна шкода обґрунтована постійним перебуванням ОСОБА_6 у стані стресу, зміною ритму його життя, відчуттям фізичного болю, дискомфорту, позбавленням можливості пересуватися, справляти природні потреби самостійно протягом тривалого часу, обмежена фізична активність, змін постави тіла та ходи, наявність потреби в додаткових хірургічних втручаннях, а тому сума 120 600 грн є достатньою сатисфакцію в даному випадку.

Підстав для зменшення розміру моральної шкоди колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню і апеляційні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», в частині зменшення суми страхового відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та за заподіяну йому шкоду здоров`ю.

Так, згідно з жодним чином не спростованим цивільним відповідачем висновком лікарської консультаційної комісії КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» від 23 травня 2023 року № 98, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні (втрата працездатності) з 18 травня 2022 року по теперішній час (а.п. 78).

Факт тимчасової втрати працездатності за увесь період від настання страхового випадку до надання вищезазначеного висновку підтверджується також виписками лікувальних закладів, які взаємодоповнюють один одного.

Разом з тим, визначаючи розмір шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого, колегія суддів бере до уваги наявні в матеріалах кримінального провадження розрахункові документи, квитанції, виписні епікризи з медичних закладів з відповідними призначеннями на загальну суму 41907 грн. 17 коп.

Страховою компанією у своїй апеляційній скарзі визнано понесені витрати потерпілим за винятком тих витрат, квитанції щодо яких в неналежній якості, в яких відсутня інформація щодо придбаного препарату, а також ті, які вказують про купівлю продуктів харчування, проте без їх зазначення.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження не встановлено розрахункових документів, чеків, в яких відсутня інформація щодо придбаного препарату, а також придбання стороннього товару не пов`язаного з лікуванням потерпілого - продуктів харчування, тощо, на чому наполягає страхова компанія, такі твердження носять абстрактний характер, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» відхилити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначення покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3