Справа № 331/1681/24
Провадження № 1-кс/331/621/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 26 лютого 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У клопотанні зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 , приблизно у першій половині вересня 2022 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебуваючи на території смт Чернігівка, Бердянського району, Запорізької області, яка з 26 лютого 2022 року та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників збройних формувань та військової окупаційної адміністрації Бердянського району Запорізької області, добровільно зайняла посаду - мовою оригіналу «младший специалист (по финансовой работе) бухгалтерии» у незаконному правоохоронному органі - органі держави-терориста мовою оригіналу «Отделение полиции № 2 (дислокация пгт Черниговка) УВД по г. Бердянску и Бердянскому району», розташованого за адресою: Запорізька область, Бердянський район, смт Чернігівка, вулиця Українська, будинок № 57, що створений окупаційною владою держави-агресора Російської Федерації на тимчасово окупованій території смт Чернігівка Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області на базі захопленої адміністративної будівлі Чернігівського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області.

27 лютого 2024 року слідчим 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000328 від 26 лютого 2024 року, складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування, відповідно до ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належать об`єкти рухомого майно, а саме:

-транспортний засіб марки «КАРАВАН МЗАП», 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »;

-транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110 1299», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 »;

-транспортний засіб марки «ВАЗ 21150 1499», 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова « НОМЕР_6 ».

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та перереєстрації наведеного вище майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваної та сторони захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий просить провести розгляд даного клопотання без виклику підозрюваної ОСОБА_5 і її захисника.

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на вищезазначене майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 .

У судове засідання слідчий 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином. В той же час, слідчим було подано до канцелярії суду заяву, із змісту якої вбачається, що слідчий ОСОБА_3 просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання підтримує у повному обсязі та просить клопотання задовольнити (а.с.78).

Згідно частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.7-8, 9-10).

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

27 лютого 2024 року слідчим 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000328 від 26 лютого 2024 року, складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.56-59).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 20 березня 2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (з.б.а.с.73-76).

Згідно даних «Єдиного державного реєстру транспортних засобів» МВС України, наданих Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС (лист № 31/8-656 від 06.02.2023 року):

-транспортний засіб марки «КАРАВАН МЗАП», 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »;

-транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110 1299», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 »;

-транспортний засіб марки «ВАЗ 21150 1499», 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова « НОМЕР_6 », зареєстровані за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32-33).

За правилами пункту 3) частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно об`єкти рухомого майна, які належать на праві власності підозрюваній у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку можуть підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище рухомим майном.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на:

транспортний засіб марки «КАРАВАН МЗАП», 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »;

транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110 1299», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 »;

транспортний засіб марки «ВАЗ 21150 1499», 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова « НОМЕР_6 », які належать підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.) 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1