ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/529/24 Справа № 216/956/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0000286 від 06.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 05 квітня 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також судом зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Крім того визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки останньому відомі їх анкетні дані, враховуючи, що підозрюваний вчинив інкримінований злочин групою осіб з застосуванням насильства до потерпілого, через що перебуваючи на свободі останній може здійснювати спроби незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань на свою користь.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, відсутність даних про неможливість утримання останнього за станом здоров`я в умовах установи виконання покарань. Враховуючи, що підозрюваним вчинено особливо тяжкий злочин з застосуванням насильства до потерпілого, слідчий суддя відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК вважав за необхідне не визначати заставу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування. Вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри не може бути самостійною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що наданими матеріалами не доведено вини підозрюваного у скоєному, оскільки ОСОБА_7 приїхав на зустріч з потерпілим з метою придбання транспортного засобу, тілесні ушкодження потерпілому він не наносив, ножем не погрожував, а лише підвіз своїх знайомих, у яких безпосередньо виник конфлікт з приводу того, що потерпілий займається незаконним збутом наркотичних засобів. Зауважує, що про вчинення незаконних дій щодо потерпілого з іншими підозрюваними не домовлявся, останні діяли від себе на власний розсуд, через що сторона захисту вважає, що за встановлених фактичних обставин наявний ексцес виконавців.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000286 від 06.02.2024 (а. с. 7) та протоколом прийняття заяви про злочин від 06.02.2024 та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 в яких останній зазначив, що 06.02.2024 біля магазину "Вікторія Плаза" на нього раптово напали невідомі особи чоловічої статі, наносили удари по тулубу, обличчю, спині при цьому погрожували ножем, тим самим подолавши його волю до спротиву, один чоловік зрізав ножем його сумку, в якій знаходився мобільний телефон, грошові кошти, документи, після чого з викраденим останні з місця події поїхали на автомобілі "ВАЗ 2109", завдавши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9900 гривень (а. с. 27-28); протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого під час якого ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_7 , як особу яка вчинила на нього розбійний напад (а. с. 31-32); протоколом огляду автомобіля "ВАЗ 2109", який належить ОСОБА_7 та фототаблицею до нього в ході проведення якого виявлено та вилучено чоловічу сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_9 ( а. с. 37-44); протоколом огляду місця від 06.02.2024 та фототаблицею до нього на якому зафіксовано загальний вид місця події на якому було здійснено напад (а. с. 45-46); поясненнях ОСОБА_10 від 06.02.2024, який зазначив, що ОСОБА_7 схопив ОСОБА_11 та наніс йому декілька ударів по голові та в ході бійки порвав лямку від сумки потерпілого та закинув на переднє сидіння машини (а. с. 35); поясненнях ОСОБА_12 , який зазначив, що 06.02.2024, ОСОБА_7 наніс потерпілому декілька ударів в область обличчя, потім він поклав сумку потерпілого до машини після чого останні з місця події поїхали ( а. с. 36), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Апеляційні доводи захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та твердження про "ексцес виконавців" є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

В даному випадку, на думку колегії суддів вважає, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання, крім того підозрюваний особисто знайомий з потерпілим. Враховуючи, що свідками (підозрюваними) є знайомі ОСОБА_7 , які надають викривальні показання стосовно нього, і вказані особи судом не допитані, ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.

Про беззаперечність вказаного ризику свідчить і дані рапорту слідчого СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , про те, що 02.03.2024 на її мобільний поступив виклик з номеру НОМЕР_1 та особа чоловічої статі представився ОСОБА_7 та почав здійснювати словесний тиск на неї спрямований на перешкоджання досудовому розслідуванню.

З зазначеного вбачається, що навіть застосування виняткового запобіжного заходу не перешкоджає підозрюваному у вчиненні ним незаконних дій щодо перешкоджання об`єктивному здійсненню досудового розслідування та не слугує стримуючим фактором, оскільки останній перебуваючи навіть в установі виконання покарань знайшов спосіб здійснення незаконного впливу. Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести ряд слідчих розшукових дій, отримати висновки експертиз, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та його участь у процесуальних діях можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено за попередньою змовою групої осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого через, що можна припустити, що ОСОБА_7 є особою схильною до антисоціальної поведінки, тому ризик продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеним.

Крім того колегією суддів враховується, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, тобто відсутні стримуючі соціальні фактори, які могли б запобігти реалізації встановлених ризиків.

Твердження захисника щодо відсутності судимості у підозрюваного та наявності місця проживання, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час вчинення злочину.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не слугують достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя не визначаючи заставу діяв відповідно до зазначених вимог закону, через що апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0000286 від 06.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4