Провадження № 1-кп/185/387/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001624 від 11 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2023 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 запросила до себе додому ОСОБА_3 для того щоб остання послідкувала за дітьми ОСОБА_6 .

Того ж дня, перебуваючи вдома у ОСОБА_6 за адресою: кв. АДРЕСА_2 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаючи, що за її діями ніхто не слідкує, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, вирішила викрасти золотий ланцюжок із кулоном у формі літери =Н=, який знаходився на поличці дерев`яного серванту у спальній кімнаті квартири ОСОБА_6 , поклавши його до власної сумки червоного кольору.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, отримавши золотий ланцюжок із кулоном у формі літери =Н=, що належить ОСОБА_6 пішла з місця скоєння кримінального правопорушення та заклала викрадене майно до ломбарду, чим реалізувала свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, вчинене в умовах воєнного стану та спричинила матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму - 12648,45 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю. Підтвердила, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснила, що 05 серпня 2023 року вона доглядала за дітьми ОСОБА_6 та викрала золотий ланцюжок із кулоном, який знаходився на поличці серванту у спальній кімнаті квартири ОСОБА_6 , поклавши його до власної сумки. В послідуючому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, заклавши золотий ланцюжок до ломбарду. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просила подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченої, чи правильно вона розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винна у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної: раніше не судима, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства і вважає можливим звільнити її від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/32802-ТВ від 20 вересня 2023 року у розмірі 717 грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 717 (сімсот сімнадцять) грн 00 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1