Справа № 185/2246/24
Провадження № 1-кп/185/652/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2024 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, непрацюючого, одруженого, інваліда ІІІ групи зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
ОСОБА_4 , в період часу з 09 березня 2023 року по 25 листопада 2023 року, перебуваючи за адресою свого місця проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , (іншого місця встановити не надалося можливим), умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою переконання не визначеного кола осіб, шляхом використання та публічного поширення матеріалів, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, поширював публікації (зображення) з цього приводу за таких обставин.
Так, використовуючи свій мобільний телефон марки «Орро», в корпусі чорного кольору, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 та обліковий запис у соціальній мережі «Однокласники» підіменем « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 , достовірно знаючі про блокування доступу до російської соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів(санкцій)», у веденого у дію Указом Президента України № 133 від 15 травня 2017 року, продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року, затвердженого Указом Президента України № 184 від 14 травня 2020 року, використовуючи спеціалізовані програми для обходу блокування - УРІ4, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно-комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу Інтернет серед невизначеного кола осіб, на постійній основі, використовуючи власну сторінку в зазначені соціальній мережі в період з березня місяця 2023 року по листопад місяць 2023 року, перебуваючи за адресою свого місця проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , (іншого місця встановити не надалося можливим), розмістив, публічно використовував та поширив з вільним доступом для перегляду не визначеному колу користувачам зазначеної соціальної мережі публікації зображення ОСОБА_7 - особи, яка обіймала керівні посади в комуністичній партії і у вищих органах влади та управління СРСР; зображення ОСОБА_8 - особи, яка обіймала керівні посади в комуністичній партії і у вищих органах влади та управління СРСР; зображення державного прапора та герба СРСР; зображення атрибутики СРСР, в яких відтворюється поєднання серпа, молота та п`ятикутної зірки, які у відповідності до підпунктів «а», «є» пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного(нациського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди Їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року № 317-VIII є символікою комуністичного тоталітарного режиму, міститься публічний заклик до його відродження. Зазначені публікації перебували у вільному доступі й використовувались як інформаційний графічний матеріал у наведеній вище соціально-орієнтованій мережі.
Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу з березня місяця 2023 року по листопад місяць 2023 року, використовуючи власний мобільний телефон марки «Орро», в корпусі чорного кольору, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , за допомогою персональної сторінки під нікнеймом « ОСОБА_6 », умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежено коло користувачів соціальної мережі «Однокласники», здійснював на ній публікації, спрямовані на ідеалізацію та популяризацію комуністичної ідеології та публічно висвітлював символіку комуністичного режиму, до якої належать: публікації із символікою комуністичного тоталітарного режиму, що включають прапори, символи, атрибутику, в яких відтворюються поєднання серпа та молота, серпа, молота, які відповідно до положень п. 1 ст. 4 Закону України «Про заборону використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал- соціалістичного (нациського) тоталітарних режимів» від 09 квітня 2015 року - є символікою комуністичного тоталітарного режиму, поширення якої на всій території України заборонено.
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 436-1 КК України, як поширення, а також у публічному використанні символіки комуністичного тоталітарного режиму
06 березня 2024 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України у виді позбавлення волі строком два роки, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…
У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, в обсязі пред`явлених підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 436-1 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 06 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Позовні вимоги у справі відсутні.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3029 грн. 12 коп.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України та ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та у справі необхідно застосувати спеціальну конфіскацію, що полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави певного майна, що було предметом кримінального правопорушення та знаряддям вчинення злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 березня 2024 року, що була укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України у виді позбавлення волі строком два роки без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком два роки, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 3029 грн. 12 коп. на користь держави.
- застосувати спеціальну конфіскацію у відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України, передавши у власність держави мобільний телефон марки ОРРО, в корпусі чорного кольору, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 котрий зберігається в камері зберігання речових доказів при Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 0010890/.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .