печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2020, у рамках кримінального провадження № 0000362 від 22.01.2020,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2020 по справі № 757/2864/20-к на нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення №1, №2 загальною площею 320,3 м.кв., що розташоване на першому поверсі в будинку №110-а по вул. Князя Василька в м. Теребовлі Тернопільської області реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна №3355446, №33558880 та зареєстровані за АТ «Райффайзен Банк Аваль» ().

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження минула потреба.

Окрім того вказує, що Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 12.12.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ч ч.4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03 квітня 2023 року у справі N?921/407/22 вирішено витребувати з чужого незаконного володіння Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9, ) у власність Приватного підприємства «Орфей» (48100, Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Грушевського, 53, ) належне йому на підставі договору купівлі-продажу частини будівлі № 2 від 15.03.2001 року частину приміщення першого поверху будівлі площею 150 кв.м по вул. Князя Василька, 110-а в м. Теребовля Тернопільської області .

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року у справі №921/407/22 затверджено Мирову угоду в процесі виконання, укладену між Приватним підприємством «Орфей» та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», за умовами якої: з метою виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 03 квітня 2023 року у справі № 921/407/22 та Наказу від 01.05.2023 АТ "Райффайзен Банк" передає у власність ПП "Орфей" нежиле приміщення, загальною площею 228,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Князя Василька, буд. 110а (п. 2.1); враховуючи, що площа Об`єкту нерухомості, яке передається АТ "Райффайзен Банк" на виконання Судового рішення у справі N? 921/407/22, на 78,3 кв.м. перевищує площу приміщення, яке витребовується на користь ПІ "Орфей" за судовим рішенням, сторони домовились, що ПП "Орфей" зобов`язується сплатити АТ "Райффайзен Банк" вартість різниці в площі приміщення - 78,3 кв.м., яка складає 1 677 122,11 грн. (Один мільйон шістсот сімдесят сім тисяч двадцять дві гривні 11 копійок) протягом 5 (п?яти) календарних днів з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї Мирової угоди на поточний рахунок АТ «Райффайзен Банк» (пп. 2.2, 2.3).

На виконання наведених умов Мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 16 листопада 2023 року ПП «Орфей» 20 листопада 2023 року перерахувало АТ "Райффайзен Банк" складає 1 677 122,11 грн. (один мільйон шістсот сімдесят сім тисяч двадцять дві гривні 11 копійок) - вартість різниці площі приміщення, після чого підприємству було передано технічний паспорт та ключі від приміщення.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про розгляд провадження повідомлялись у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.На адресу суду надійшло клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_3 , у якому просила проводити розгляд клопотання у її відсутність, вимоги підтримує.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 12.12.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ч ч.4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 22.01.2020, у справі №757/2864/20-к, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення №1, №2 загальною площею 320,3 м.кв., що розташоване на першому поверсі в будинку №110-а по вул. Князя Василька в м. Теребовлі Тернопільської області реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна №3355446, №33558880 та зареєстровані за АТ «Райффайзен Банк Аваль» ().

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали від 22.01.2020, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, а також те, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року у справі №921/407/22 затверджено Мирову угоду в процесі виконання, укладену між Приватним підприємством «Орфей» та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2020, у рамках кримінального провадження № 0000362 від 22.01.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2020 по справі № 757/2864/20-к на нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення №1, №2 загальною площею 320,3 м.кв., що розташоване на першому поверсі в будинку №110-а по вул. Князя Василька в м. Теребовлі Тернопільської області реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна №3355446, №33558880 та зареєстровані за АТ «Райффайзен Банк Аваль» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1