ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1334/23 Номер провадження 11-кп/814/1269/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000178, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 грудня 2023 року. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Кобеляцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Кобеляцького ліцею Полтавської обласної ради, не одруженого, не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 10 травня 2023 року близько 00 год. 00 хв., точного часу судом не встановлено, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 прийшли до домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає їхній знайомий ОСОБА_10 , після чого почали вживати спиртні напої в приміщенні літньої кухні.

10 травня 2023 року близько 02 год. 00 хв., точного часу судом не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили домогосподарство ОСОБА_10 та направились кожен до місць свого проживання, а ОСОБА_10 пішов відпочивати до свого будинку.

Повертаючись до місця свого проживання, в ОСОБА_8 виник злочинний умисел з корисливим мотивом, направлений на вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним про те, що вдома, крім ОСОБА_10 , нікого не має, повернувся до домоволодіння останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Користуючись темною порою доби, ОСОБА_8 зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_10 , в приміщенні сараю взяв металеву кувалду, після чого через незачинені двері будинку проник у середину.

Перебуваючи в середині будинку за вказаною вище адресою, ОСОБА_8 зайшов до однієї з кімнат, в якій ОСОБА_10 відпочивав у ліжку, та з метою подолання опору останнього, застосовував насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, яке виразилось в нанесенні заздалегідь підготовленою металевою кувалдою одного удару в область голови, від якого потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість та залишився лежати на ліжку.

Внаслідок протиправних злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої ЧМТ: забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, вогнищами геморагічних забоїв лівої лобно-скроневої та правої лобної ділянок, багатоскалковий імпресійний вдавлений перелом лівої скроневої та тім`яної кісток черепа, дислокаційний синдром, глибокий монопарез правої нижньої кінцівки, моноплегія правої верхньої кінцівки, забійно-рвана рана лівої лобно-тім`яної ділянки голови, рани лівої привушної ділянки та лівої вушної раковини, параорбітальна гематома, набряк повік, хемоз кон`юнктиви обох очей, полігематосинус ЗТГК, двохсторонні пераорбітальні гематоми, посттравматичний лівобічний отит, розрив барабанної перетинки, які виникли від дії тупих предметів та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , розуміючи, що опір ОСОБА_10 повністю подавлено в результаті раніше нанесених тілесних ушкоджень, з метою доведення свого умислу до кінця, заволодів належним потерпілому ОСОБА_10 майном, яке зберігалось у будинку та інших приміщеннях домогосподарства, а саме: мобільним телефоном марки Redmi 7A, синього кольору, Imei 1-75742, Imei 2-75759, вартістю 1116,67 грн.; алюмінієвим бідоном з кришкою вартістю 386,67 грн.; 2 алюмінієвими бідонами з кришкою, вартістю кожного по 483,33 грн., на суму 966,66 грн.; алюмінієвим бідоном без кришки вартістю 100 грн.; алюмінієвим бідоном з кришкою вартістю 300 грн.; алюмінієвим бідоном з кришкою та ручками вартістю 360 грн.; металевим ломом вартістю 276,67 грн.; електричним точильним станком «Эней-Электроточило ЭТБ-1У4» вартістю 1666,67 грн.; насосною станцією EUROAQUA JET 100А(а) вартістю 2558,84 грн.; алюмінієвою каструлею вартістю 86,67 грн.; друшляком з ручкою вартістю 106,67 грн.; точильним станком «ELTOS М3-450» вартістю 453,20 грн.; електричною дрилю ДИОЛД МЭСУ-6 вартістю 388,50 грн.; кутовою шліфувальною машиною (болгаркою) «ТЕМП МШУ-1900-180» вартістю 1316,67 грн.; алюмінієвим термосом вартістю 295 грн.; алюмінієвою мискою, вартістю 92,15 грн.; бензопилою «Бригадир» червоного кольору вартістю 1703,75 грн.

Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення розбійного нападу зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 12174,79 грн.

Захисник у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 є особою молодого віку, відмовився давати показання через свою сором`язливість.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених за ч.4 ст. 187 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів обвинуваченого, покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 , конкретні обставини провадження, дані про особу винного, наявність обставин що пом`якшують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, та обставину, що відповідно до ст.67 КК обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 будучи особою, яка не досягла повноліття, вживав алкогольні напої та у стані алкогольного сп`яніння вчинив особливо тяжкий майновий злочин, внаслідок якого настали тяжкі наслідки у виді непоправної шкоди здоров`ю потерпілому.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, за ч.4 ст. 187 КК, яке є міні мінімальним в межах санкції цієї статі, є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст.69 КК, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 403, 419 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 грудня 2023 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4