ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6611/24
провадження № 1-кс/753/1164/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0001658 від 01.04.2024

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, незареєстрованого в Україні, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище в умовах воєнного стану.

Клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001658 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, який Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, таким чином ОСОБА_5 , будучи раніше судимим маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 01.04.2024 близько 02 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Чкалова, 35 помітив телефонний комунікаційний колодязь, який був закритий металевим люком. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме: телефонного кабелю, належного Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», який знаходився всередині даного колодязя.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до вищевказаного колодязя, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, відчинив люк.

В подальшому, подолавши перешкоду, ОСОБА_5 проник до телефонного колодязя, після чого, за допомогою заздалегідь заготовленого невстановленого досудовим розслідуванням предмета, обрізав телефонний кабель марки ТППеп 30 х 2 х 0,4 довжиною 80 м вартістю 3 709,60 грн, який перебував на балансі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» ().

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, виліз із телекомунікаційного колодязя, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не мав можливості розпорядитися викраденим майном та був виявлений громадянином ОСОБА_7 , який проживає неподалік від місця вчинення злочину.

01.04.2024 о 05 год. 00 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

01.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами прийняття заяви про вчинення злочину;

- протоколами огляду місця події;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність суворого покарання.

Аналізуючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі може оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови), щодо підозрюваного ОСОБА_5 , можна стверджувати, що у останнього вони взагалі відсутні.

Крім того, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 після вчиненого кримінального правопорушення намагався покинути місце події, а також даний ризик підтверджується тим, що останній неодноразово судимий, та відповідно відбував покарання з позбавленням волі.

2) незаконного впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Свідок надає покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на свідка, адже останній судом безпосередньо не допитаний, а підозрюваному відоме його місце проживання.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, належним висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, тобто визнавши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також, необхідно ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку у кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04) від 14.02.2008, зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», також дане зазначено у п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній вчинив умисний тяжкий злочини, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагатитись за рахунок чужого майна, та які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на 8 років.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи відсутні, які могли б виступати в якості поручителя відсутні.

Також до підозрюваного ОСОБА_5 не можу бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу або цілодобовий у зв`язку з тим, що останній на території України не зареєстрований, за місцем проживання мешкає тимчасово, не працевлаштований, відсутні взагалі міцні соціальні зв`язки, тобто ОСОБА_5 визначив для себе вчинення злочину проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, що сприятиме в подальшому вчиненню нових злочинів, та не зможе перешкодити від переховування від органів досудового розслідування та суду, даний злочин є тяжким, покарання передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, даний запобіжний захід не може запобігти вище зазначеним ризикам.

Таким чином, існує достатня ймовірність ризиків, визначених ст. 177 КПК України для прийняття судом рішення про обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, який є єдиним, що ізолює особу від суспільства та єдиним, що зможе запобігти вказаним ризикам у конкретному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_5 , обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних пав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватися до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (злочинів), визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідка, запобігти скоєнню підозрюваним інших злочинів та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.

Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_5 тяжкість вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є високий ступінь ризику переховування останнього від органів досудового розслідування або суду, крім того, враховуючи вік підозрюваного, який є особою середнього віку, відсутність міцних соціальних зв`язків, спосіб життя, підозрюваний не надав будь-яких підтверджуючих документів про незадовільний стан здоров`я, який би виключав і не унеможливлював його перебування під вартою, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор просила долучити до клопотання розписки підозрюваного та його захисника про отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти долучення до клопотання розписок.

Ухвалою, занесеною до журналу судового засідання від 03.04.2024, суд клопотання прокурора задовольнив та долучив до справи розписки підозрюваного та його захисника про отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний вину визнає та буде співпрацювати зі слідством, наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення не має. Просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував свою причетність до вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що мав намір вкрасти дроти, однак його побачив сусід. Паспорта у нього немає, місця реєстрації не має, однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Має заробіток, оскільки іноді працює вантажником, неофіційно.

Заслухавши сторін кримінального провадження та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у ст. 9 КПК України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30.08.1990 зазначено, що обґрунтована підозра - це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено:

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 за № 0001658 внесено відомості про те, що 01.04.2024 близько 02:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 намагався кабель Укртелекому, однак був затриманий мешканцем будинку № 35 (ЄО 15337 від 01.04.2024);

- 01.04.2024 о 05 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді, на підставі ст. 208 КПК України;

- 01.04.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містять у: протоколі огляду місця події від 01.04.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 01.04.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 01.04.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 02.04.2024; протоколі допиту свідків ОСОБА_10 від 01.04.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2024; протоколі допиту підозрюваного від 01.04.2024; інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Казахстан, раніше судимий, не працевлаштований, не має зареєстрованого місця проживання в Україні, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; наявні у кримінальному провадженні докази про вчинення підозрюваним злочину є вагомими.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується наступним. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання в Україні.

Ризик, що підозрюваний може впливати на свідка в цьому кримінальному провадженні підтверджується таким. Підозрюваному відоме місце проживання свідка ОСОБА_7 , внаслідок чого він зможе впливати на свідка з метою уникнення відповідальності.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин підтверджується наступним. ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема, за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не працевлаштований.

На думку суду, прокурор у судовому засіданні довів існування ризиків, зазначених у клопотанні, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, з огляду на характер інкримінованого підозрюваному злочину, його ставлення до вчиненого протиправного діяння, тяжкість покарання та дані щодо його особи.

Сукупність встановл ених обставин дають слідчому судді підстави вважати, що ступінь існуючих ризиків є надзвичайно високим, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, яка не буде для нього непомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ч. 1 ст. 197 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного слід встановити 60 днів

Керуючись нормами ст. 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05 год. 50 хв. 01 квітня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 30 травня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16.00 год. 08.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1