справа № 208/3655/24
№ провадження 1-кп/208/398/24
ВИРОК

Іменем України

26 червня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0000440 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Відяєво, Кольського району, Мурманської області, РФї, громадянина України, освіта загальна середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

О 09.30 годині 03.04.2024 року, ОСОБА_4 перебуваючи біля гаражу 9 по вул. Медичній у м. Кам`янське побачив, що потерпілий ОСОБА_7 тимчасово залишив біля стіни гаражу належну йому на праві власності металеву драбину.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, Кноль діючи із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року (з подальшими змінами), скориставшись тим, що ОСОБА_8 тимчасово втратив контроль над своїм майном, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав належну потерпілому металеву драбину марки Werk LZ3212B, вартістю 3 957,25 грн.

Заволодівши майном та утримуючи його при собі, Кноль залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на зазначену суму.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, зі звільненням ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинуваченні, та свою вину визнав повністю, пояснив наступне.

З потерпілим він раніше не знайомий. В зазначений в обвинуваченні день, він перебував на ділянці між дитячим садочком та гаражами по АДРЕСА_2 . Побачив як до одного із гаражів під`їхав автомобіль, з якого вийшов чоловік та виставив металеву драбину. Через деякий час цьому чоловіку зателефонували, та він зачинив гараж, сів у автомобіль та поїхав, залишивши при цьому драбину. Він скориставшись ситуацією, вказану драбину викрав та з місця події пішов. Далі, зустрів невідомого чоловіка, якому за 500 гривень продав викрадене майно. Близько 100 гривень він витратив на власні потреби. Далі його затримали працівники поліції, решту грошей від продажу драбини вилучили.

Щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочину за ч.4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не виявлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України, та він у ньому винен;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 30.04.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Потерпілий ОСОБА_7 надав добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченим про визнання ним винуватості. Цивільний позов ним не заявляється.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Згідно вимог ст. 368 ч. 1 п. 12 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вислухав клопотання учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що викрадене Кноль майно придбано свідком ОСОБА_9 , якому не було відомо про його кримінальне походження.

Частина грошових коштів в сумі 300 гривень, отриманих обвинуваченим від Засядько, вилучено слідчим та передано на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна та питання речових доказів.

Враховуючи, що зазначені грошові кошти не підлягають конфіскації, спеціальній конфіскації, а наявність арешту та зберігання їх в фінансовій установі обмежує права громадянина вільно розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне арешт скасувати а кошти повернути законному володільцю.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2024 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 200 гривень.

Речові докази по справі: металеву драбину «Werk LZ3212B», яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , знявши арешт з майна, залишити у власника; гроші в сумі 300 гривень - банкноту номіналом 200 гривень серія СД №3633477, банкноту номіналом 100 гривень серія УЖ №7874089, які знаходяться на депозитному рахунку УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт з майна повернути ОСОБА_10 ; фіскальний чек ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-611» від 03.04.2024 року, зберігати при матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1