Провадження № 1-кп/344/335/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів - головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор ОСОБА_12 заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з посиланням на ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування обвинувачених від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, які на його думку продовжують існувати. Крім цього зазначив, що розгляд даного кримінального провадження продовжується та фактично перебуває на стадії завершення. Досліджено усі докази сторони обвинувачення та допитано ряд свідків, а тому вважає, що підстав для скасування запобіжного заходу немає. Просив також врахувати положення ч. 6 ст. 176 КПК України і його клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання прокурора заперечив, оскільки вважає таке необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_9 дане клопотання також заперечив та зазначив, що всі докази в даному кримінальному провадженні досліджено, а наведені прокурором ризики недоведені, тому просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_11 клопотання прокурора заперечив, оскільки в ньому не зазначено доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 та викладених в обвинувальному акті обставин. Прокурор також на його думку не довів наявність зазначених в клопотанні ризиків. Просив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті.

При вирішені питання про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , якому інкриміновано особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, дані про осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким інкриміновано особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Суд також враховує суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів та їх наслідки.

Судове провадження триває, суд дослідив письмові та речові докази, допитав свідків. Обвинувачені готуються до допиту в наступному судовому засіданні.

В той же час прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики щодо можливого переховування обвинувачених від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення в достатній мірі обґрунтовано неможливість застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки такі не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам і це не буде відповідати вимогам ч. 6 ст. 176 КПК України.

В той же час стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги судом 15 січня 2024 року при продовженні обвинуваченим запобіжних заходів та які нові обставини виникли після цього.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжних заходів, судом не встановлено.

На думку суду у разі не застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонованих прокурором запобіжних заходів існує значна ймовірність того, що вони порушуватимуть покладені на них процесуальні обов`язки, зокрема зможуть переховуватися від суду, що в свою чергу вкрай негативно вплине на ефективність розгляду даного кримінального провадження.

Серйозність пред`явленого обвинувачення відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа №33977/97) є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже на переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є неможливим, а запобіжні заходи у виді тримання під вартою будуть співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такі здатні забезпечити запобігання ризику переховування обвинувачених від суду.

Керуючись ст.ст. 31, 176-178, 183, 194, 205, 331, 336, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 травня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 травня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 травня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали надіслати начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 для виконання.

Головуючий-суддя ОСОБА_13

Судді

ОСОБА_14

Повний текст ухвали складено 13 березня 2024 року.