Провадження № 1-кп/359/322/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000192 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідин Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до іншого приміщення, за таких обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан на строк 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента №451/2023 від 26.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб, до 15.11.2023.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, 23.10.2023 року знаходився біля приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та у останнього виник кримінальний протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда, марки «Azimut», який знаходився в гаражному приміщенні, яке розташоване на подвір`ї приватного будинку.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, спрямований на таємне викрадення майна, 23.10.2023 приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись біля приватного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом проникнення на територію приватного будинку, через незачинену хвіртку, та ввійшовши до незачиненого гаражного приміщення, здійснив таємне викрадення велосипеду марки «Azimut», власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув місце вчинення злочину. Викраденим велосипедом марки «Azimut», ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4238 грн. 40 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та підтвердив, що він дійсно 23.10.2023 близько 19 год. 30 хв. перебував біля приватного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,де помітив велосипед, який знаходився в гаражному приміщенні, розташованого на подвір`ї вищевказаного приватного будинку. В подальшому він зайшов до на територію приватного будинку через незачинену хвіртку та ввійшовши до незачиненого гаражного приміщення взяв велосипед, який там стояв та пішов. Викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд. При цьому, обвинувачений зазначив, що з вартістю викраденого майна зазначеному в обвинувальному акті він повністю погоджується.

Обвинувачений та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, тому що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.10.2018 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Станом на день вчинення злочину судимість за це кримінальне правопорушення не була погашена та не знята. За змістом примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

ОСОБА_4 вчинив крадіжку в період війни, яка триває в Україні. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан на строк 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента №451/2023 від 26.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб, до 15.11.2023. Тому, суд погоджується із висновком сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Також, правильним є твердження сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки «проникнення у інше приміщення». При вирішенні вказаного питання, слід враховувати позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду № 13-14кс18 від 18 квітня 2018 року, та виходити з того, що проникнення як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. Поняття «інше приміщення» включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо). Тому, суд приходить до висновку про наявність кваліфікуючої ознаки «проникнення у інше приміщення», оскільки за встановлених фактичних обставин у ОСОБА_4 було відсутнє законне право перебувати у вказаному приміщенні.

Таким чином, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до іншого приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнаєщире каяття. Крім того, прокурор в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 добровільно та активно сприяв розслідуванню провадження, у зв`язку із чим така обставина визнається судом такою, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочини проти власності. Згідно наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням.

За змістом ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Перевіряючи наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, судом враховано тяжкість кримінального правопорушення та обставини цієї справи, зокрема після викрадення велосипеда обвинувачений здав його до ломбарду та не відшкодував потерпілій завданий збиток; вчиняючи крадіжку в умовах воєнного стану, коли зусилля всієї країни спрямовані на подолання агресора, люди згуртувались, використовуючи, в тому числі, власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу та виживання, обвинувачений знехтував всіма моральними та загальнолюдськими цінностями і в надскладний для держави час, здійснив крадіжку майна, тому ці обставини впливають на ступінь тяжкості вчиненого. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом враховано, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей, які позитивно характеризують особистість ОСОБА_4 чи підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків (родинний стан, спосіб життя, наявність на утриманні непрацездатних родичів, порядна поведінка в побуті, сумлінне ставлення до праці, заслуги перед Батьківщиною та ін.).

З огляду на викладене, правові підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 717,00 грн.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 717,00 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1