Справа № 635/3207/24
Провадження №1-кс/635/893/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області

ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Унцешти Унгенського району, Молдова, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року російською федерацією, а саме підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна з метою вчинення дії направлених на зміну меж території України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, законами України, Гаазькою конвенцією 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також Меморандумом про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договором про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, здійснено напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України.

Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який в подальшому було неодноразово продовжено та діє до теперішнього часу.

Крім того, збройними силами російської федерації - військовослужбовцями країни агресора, в силовому виді за допомогою військової техніки з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Харківської області, шляхом вторгнення було захоплено - окуповано територію Дергачівської територіальної громади Харківського району Харківської області, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), де для запровадження і утримання в незаконний спосіб місцевих мешканців військовослужбовці російської федерації та підконтрольні їй збройні формування, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ввели спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

При цьому, ОСОБА_5 достовірно знаючи про вищевказані обставини, з 24 лютого 2022 року, більш точний час та дату не встановлено, вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України та вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, тобто пособництво, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації, з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки рішень та дій, держави-агресора, російської федерації, її збройних формувань, добровільного збору, підготовки та передачі представникам держави-агресора, її збройним формуванням інших активів.

Так, ОСОБА_5 , в період часу з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2022 року, більш точної дати встановити не представилося за можливе, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення пособництва державі-агресору, російській федерації, будучи громадянином України, діючи умисно, за відсутності будь-якого фізичного та психологічного примусу, погроз з боку військових російської федерації та інших воєнізованих підконтрольних їй підрозділів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою допомоги державі-агресору та її збройним формуванням, підтримуючи їх збройну агресію на території України та діяльність спрямовану на зміну меж території України, всупереч інтересам територіальної громади та безпосередньо держави України, знаючи про створення представниками держави-агресора, незаконних органів влади, які розпочали впроваджувати політичні та освітні стандарти російської федерації, на території Дергачівської територіальної громади, демонстративно, відкрито та на постійний основі підтримував зв`язок з представниками збройних формувань держави-агресора, добровільно займався перевезенням військовослужбовців російської федерації та інших воєнізованих підконтрольних їй організацій від АДРЕСА_1 безпосередньо до кордону з територією російської федерації, для забезпечення ротації, сприяння виконанню поставлених їм бойових завдань, перевезення боєприпасів, зброї та іншого вантажу, за вказівкою військових чи представників окупаційної влади, використовуючи при цьому транспортний засіб, автобус, який не перебував у власності ОСОБА_5 , ігноруючи при цьому потреби інших мешканців територіальної громади.

Тим самим, ОСОБА_5 , добровільно зібрав та передав матеріальні ресурси представникам державі-агресору, її збройним формуванням, для реалізації та підтримки рішень, дій держави-агресора та її збройних формувань у виконанні поставлених їм бойових завдань, для завдання шкоди Україні..

Органом досудового розслідування 28.03.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України - умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, добровільного збору, підготовки та передачі інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 111-2 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності, зокрема показаннями свідків.

Підозрюваний ОСОБА_5 є уродженцемс. Унцешти Унгенського району, Молдова, громадянином України, зареєстровай за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким, вчинений проти основ національної безпеки України, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Отже тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того ризик переховування підсилюється наявністю воєнного стану на території України та тим, що підозрюваний мешкає в населеному пункті який перебуває в безпосередній близькості до кордону з російською федерацією та при відповідних обставинах, активних бойових діях, тощо у нього може виникнути фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема перетнути кордон території України. Також, при обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії вчинені за час окупації населеного пункту, застосовуючи методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні, оскільки частина з них продовжує там мешкати. Окрім того повне коло свідків ще встановлюється на що сильну вплинула специфіка розташування населеного пункту, де відбувалися дані події, часткова відсутність зв`язку та обстріли з боку країни агресора, які призвели до вимушеного виїзду свідків з населеного пункту, що були свідками, очевидцями подій та володіють інформацією про незаконну діяльність та співпрацю з військовими держави агресора на яких ОСОБА_5 також може незаконно впливати. Зазначене обумовлює наявність ризику незаконного впливу на свідків. ОСОБА_5 на даний час постійно ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, підтримує зв`язки з особами, які перебувають на окупованій території України, може передавати їм данні, що можуть мати негативні наслідки та становити новий склад кримінального правопорушення, зокрема у вигляді передачі даних про місцеве значення військових чи інших стратегічних об`єктів, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень.

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру злочинних дій та негативного суспільного резонансу кримінального правопорушення, вчинення дій спрямованих на підривання національної безпеки України, створення загрози державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам, до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а тому відносно останнього має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, а ризики зазначені в клопотання не підтверджені жодними доказами. Просив викликати і допросити в якості свідків певних осіб, які володіють ситуацією в період з 24.02.2022 по 11.09.2022 про його поведінку і його відношення до окупації.

Захисник підтримала свого підзахисного.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000256 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.111-2 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 111-2 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності, які додані до клопотання, зокрема показаннями свідків.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що він є уродженцемс. Унцешти Унгенського району, Молдова, громадянином України,який розлучений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, вчинив умисний особливо тяжкий кримінальний злочин проти основ національної безпеки України, за який передбачено позбавлення волі на строк від 10 років до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, проживає в населеному пункті який перебуває в безпосередній близькості до кордону з російською федерацією. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності та щоб останні не давали свідчення в суді або змінили раніше надані покази, він може здійснювати незаконний вплив на них, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи не має, не має стабільного та постійного заробітку,підтримує зв`язки з особами, які перебувають на окупованій території України. Враховуючи викладене та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зокрема можливість передачі ним даних про місцеве значення військових чи інших стратегічних об`єктів, що можуть мати негативні наслідки.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на свідків, та вчинити новий злочин.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами підозрюваного щодо відсутності ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 в Україні, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у межах строку досудового розслідування у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26 травня 2024 року включно без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У задоволенні клопотання підозрюваного про виклик свідків слідчим суддею було відмовлено оскільки доцільність їх виклику до суду та допиту під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваним не доведена.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», тобто до 26 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 26 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1