Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/203/24 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Великий Березний Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм транспортних засобів ПП «Мандрик», несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 13.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; не залишати своє фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ; протягом часу дії обраного запобіжного заходу не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначено до 17.05.2024.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 13.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000390, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2023 близько 03 год 47 хв водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Opel» моделі «Movano» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись у темний час доби, в дощову погоду, зі швидкістю понад 50 км/год, по автодорозі міжнародного значення М 06 сполученням «Київ-Чоп» зі сторони м. Ужгород в напрямку м. Свалява, в межах населеного пункту м. Мукачева, де дорога вкрита асфальтобетоном та має три смуги руху у напрямку м. Свалява та дві смуги руху у напрямку м. Ужгорода, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, пряма в плані, та наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік АЗС «ОККО», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , позначений інформаційними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху України, де в цей час по вказаному регульованому

-2-

пішохідному переході на червоний, заборонений сигнал світлофора з права на ліво по ходу руху вище вказаного автомобіля переходив дорогу пішохід ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_7 , будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив п. 2.3 «б», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перебував на пішохідному переході.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 51/2024 від 29.02.2024, ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у виді: забою головного мозку, множинних відкритих ран гомілковостопного суглоба і стопи, гранулюючої рани лівої ступні, епідурального крововиливу праворуч, перелому склепіння черепу, перелому виличної кістки та верхньої щелепи, перелому тіла великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки (будь якої частини), відкритого перелому нігтьової фалагни 4-го пальця, лівої кісті з пошкодженням нігтьової пластини. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які ОСОБА_8 отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України і невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

14.03.2024 ОСОБА_7 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване необхідністю застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на обґрунтованість підозри, тяжкістю покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, пов`язаних з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вказав на те, що обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, а також доведеністю існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, за відсутності доведеності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом. Тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 18.03.2024 скасувати, постановити нову та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7

-3-

запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою і такою, що не відповідає об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам, є невмотивованою, оскільки слідчим суддею не наведено належних і достатніх підстав для ухвалення вказаного рішення. Посилається на обґрунтованість підозри, тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, пов`язаних з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також враховується заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 цієї статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

-4-

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Колегія суддів уважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісту викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали прокурор, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник-адвокат ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у його вчиненні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яка 14.03.2024 з урахуванням положень ст. 278 КПК України, останньому вручена. При цьому, колегія суддів уважає, що додані до клопотання матеріали підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

При прийнятті судового рішення апеляційним судом враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього будь - якого запобіжного заходу, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор з приводу можливих виду та строку покарання ОСОБА_7 , виходить за межі визначених законом повноважень прокурора та суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема, передбаченій п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

-5-

Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, були враховані судом при прийнятті рішення, у зв`язку з чим і зроблено обґрунтований висновку про необхідність відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має постійне місце проживання.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів уважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Крім того апеляційний суд приймає до уваги і те, що в даному кримінальному провадженні закінчився строк досудового розслідування, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області та судом першої інстанції кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2024, щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді