Справа № 296/1891/24
Вирок

Іменем України

01 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 26.02.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, заміжньої, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2018 та 2023 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 45, де зустріла раніше знайому ОСОБА_3 , з якою у неї стався словесний конфлікт на ґрунті ревнощів. В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований н спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та з вказаних обставин, ОСОБА_3 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , взяла останню правою рукою за волосся та потягнула до низу.

Після цього ОСОБА_3 кулаком правої руки нанесла один удар в область лівого ока та один удар в область нижньої губи ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 умисно завдала ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока та крововиливу під слизову нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмовими заявами підозрюваної, складеною в присутності захисника, потерпілої та матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви підозрюваної ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника, адвоката ОСОБА_5 , слідує, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без її участі.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, з урахуванням заяви потерпілої, суд дійшов висновку щодо відсутності сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої та можливістю розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Також суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, тяжкі наслідки від її неправомірних дій не настали.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та дані про її особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та свідчать про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1