Справа №760/3845/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро, в якій просять суд визнати протизаконними дії адміністративного складу Національного антикорупційного бюро України по направленню заяви про злочини № 963/2 на власний корупційний розсуд до Державного бюро розслідувань і зобов`язати внести відомості відповідно до вказаної заяви.

Дослідивши зазначену скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 304 КПК України під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою слідчий суддя має перевірити наявність у скаржника права на подання скарги, дотримання встановленого строку оскарження, можливість оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності згідно з законом та можливість розгляду скарги в цьому суді.

Лише наявність всіх наведених умов є підставою для відкриття провадження за скаргою та її розгляду по суті. В іншому випадку слідчий суддя має повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження.

Стаття 303 КПК України визначає виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, що прямо випливає з ч. 2 ст. 303 КПК України.

Так, заявники в поданій до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва скарзі оскаржують дії уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо передачі їх заяви до Державного бюро розслідувань, тобто до органу, який на переконання заявників, не наділений повноваженнями на вчинення дій за поданою ними заявою.

Проте, дії уповноваженої особи НАБУ, щодо передачі заяви № 963/2 до Державного бюро розслідувань не належить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, тобто їх оскарження кримінальним процесуальним законом не передбачене.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно положень ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що скарга подана на рішення, що не підлягає оскарженню, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1