Справа №760/9291/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 04.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого на посаді начальника 45 державного пожежно-рятувального загону головного управління ДСНС України у Київській області, звання - капітан служби цивільного захисту України, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина та батька з ІІ групою інвалідності ОСОБА_8 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000018, внесеного 04.01.2024 до ЄРДР за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці у громадянина України ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення та збут за попередньою з групою невстановлених осіб невизначеному колу осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Так, 13.06.2023 ОСОБА_5 за допомогою Телеграм-месенджеру створив аккаунт з підмінними даними на ім`я « ОСОБА_9 » з «ІНФОРМАЦІЯ_10» з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на виготовлення та збут за попередньою змовою з групою невстановлених осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

В подальшому, усвідомлюючи протиправність таких дій, будучи обізнаним про кримінальну караність за незаконне придбання, збут та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а також усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, для реалізації свого злочинного умислу, направленого на виготовлення та збут за попередньою змовою з групою невстановлених осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , використовуючи аккаунт з підмінними даними на ім`я « ОСОБА_9 » з « ОСОБА_10 », долучився до Телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому налічується 238 учасників.

В подальшому 20.01.2024 після реалізації вказаних дій, ОСОБА_5 , шляхом систематичного спілкування у вказаному месенджері, діючи за попередньою змовою з іншими особами, зокрема, адміністратором телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », познайомився з громадянином України ОСОБА_11 . В ході послідуючого спілкування ОСОБА_5 , використовуючи аккаунт з підмінними даними на ім`я « ОСОБА_9 » з «ІНФОРМАЦІЯ_10», впевнившись, що ОСОБА_11 зацікавлений в придбанні у нього відповідних спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації - т.зв. «кодграбберів» (пристроїв, функціонально призначених для негласного отримання (перехоплення), обробки, реєстрації (зберігання) інформації кодових радіо посилок засобів автомобільної сигналізації та негласного відкриття/закриття дверей транспортного засобу (негласного проникнення) з використанням цієї інформації), 25.01.2024 повідомив останньому, що може виготовляти шляхом програмування «кодграббери».

З метою підтвердження своїх намірів та бажаючи реалізувати свій умисел, направлений на виготовлення та збут за попередньою змовою з групою невстановлених осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації ОСОБА_5 , використовуючи аккаунт з підмінними даними на ім`я « ОСОБА_9 » з «ІНФОРМАЦІЯ_10», повідомив ОСОБА_11 , що вартість т.зв. «кодграберу» складає 4000 грн, (спочатку необхідно оплатити півсуми, а решту накладеним платежем під час отримання посилки).

Надалі в той же день, реалізуючи свій злочинний умисел на збут за попередньою змовою з групою невстановлених осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 номер банківської картки « НОМЕР_1 », у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» для оплати т.зв. «кодграберу».

В подальшому, 25.01.2024 ОСОБА_11 здійснив оплату готівкою через систему «IBOX», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 2000грн, квитанція №59640, та надіслав ОСОБА_5 дані відділення Нової пошти для відправлення посилки, а саме « ОСОБА_12 , НП 61, ».

В той же день, 25.01.2024 реалізуючи свій злочинний умисел на збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації ОСОБА_5 , використовуючи підмінні дані « ОСОБА_13 », здійснив відправлення т.зв. «кодграбберу» за допомогою послуг поштового відділення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ім`я « ОСОБА_11 ».

В ході досудового розслідування 26.01.2024, у встановленому законом порядку, було вилучено брелок на вигляд від автомобільної сигналізації з написами Sheriff з однієї сторони та PIT 4BTX940LCD www.piti.ru з іншої сторони, що ззовні схожий на спеціальний технічний засіб, разом з первинним упакуванням у вигляді коробки з Нової пошти, з наліпкою, на якій надруковано номер накладної Нової пошти № НОМЕР_2 , дані особи відправника - Приватна особа ОСОБА_13 , АДРЕСА_3 , номер телефону відправника - НОМЕР_3 , а також дані отримувача - приватна особа ОСОБА_11 , АДРЕСА_4 , номер телефону отримувача - НОМЕР_4 .

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №48/3-49/3 від 29.03.2024, брелок (кодграбер), на вигляд, від автомобільної сигналізації з написами Sheriff з однієї сторони та PIT 4BTX940LCD www.piti.ru з іншої сторони, відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, функціонально призначений для негласного отримання (перехоплення), обробки, реєстрації (зберігання) інформації кодових радіо посилок засобів автомобільної сигналізації та негласного відкриття/закриття дверей транспортного засобу (негласного проникнення) з використанням цієї інформації, знаходиться у робочому стані та виготовлений кустарним способом.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у виготовленні та збуті за попередньою змовою групою осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у виготовленні та збуті за попередньою змовою групою осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, і підтверджуються відповідними матеріалами.

19.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що 1) підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що ОСОБА_5 на час досудового розслідування в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, існує ризик того, що ОСОБА_5 на час досудового розслідування та судового розгляду вчинить спроби переховуватися від слідства та суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що ОСОБА_5 на час досудового розслідування знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, у зв`язку з тим, що на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, у разі не обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, маючи можливість вільного пересування, а також контактів, він може самостійно (опосередковано через інших осіб) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в цілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали їй відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, в існує ризик того, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків.

Так, ОСОБА_5 маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможна незаконно впливати прямо чи опосередковано впливати як на свідка - ОСОБА_11 , так і на інших фігурантів кримінального провадження, зокрема визначати з ними спільний план свідчень у провадженні, в тому числі можливість повідомляти неправдиві дані щодо власних дій з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, а так само впливати на свідків з вказаною метою.

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинить спроби незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, з врахуванням поведінки підозрюваного, у разі не обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу він може неналежним чином виконувати обов`язки підозрюваного, чим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що ОСОБА_5 на час досудового розслідування та судового розгляду продовжить вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 протягом тривалого часу, а саме січня 2024 року вчиняє виготовлення та збут за попередньою змовою групою осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Таким чином, існує ризик, що ОСОБА_5 продовжить вчинювати вказане кримінальне правопорушення, має можливість вчинити інші подібні кримінальні правопорушення, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння кримінальних правопорушень, ставлячи ряд цінностей під загрозу заподіяння їм істотної шкоди.

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що згідно з матеріалами вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, до підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не забезпечить запобігання вище вказаним ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення - позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобігання захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали ризики, викладені у клопотанні необґрунтованими та безпідставними, про що надали письмові заперечення. Враховуючи наявність у підозрюваного офіційного місця роботи та наявність на його утриманні неповнолітнього сина та батька з другою групою інвалідності просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 04.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

19.04.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими слідчому судді копіями матеріалів кримінального провадження, а саме:

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №48/3-49/3 від 29.03.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.01.2024;

- протоколом за результатами проведення оперативної закупки від 26.01.2024 №51/3/1-519т від 26.01.2024, розсекречено на підставі акту ГУ СБУ у м. Києві та Київській області №51/3/1-852дск від 28.02.2024;

- протоколом добровільної видачі речей і документів, які були отримані в ході контролю за вчиненням злочину від 26.01.2024;

- відповідями щодо виконання доручення ГВ КІБ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області,

- іншими матеріалами досудового розслідування даного кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, тобто виготовлення та збут за попередньою змовою групою осіб спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 359 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, має на утриманні неповнолітнього сина та батька з ІІ групою інвалідності, має постійне місце проживання.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має вищу освіту та офіційно працевлаштований на посаді начальника 45 державного пожежно-рятувального загону головного управління ДСНС України у Київській області, звання - капітан служби цивільного захисту України.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що за місцем роботи підозрюваний характеризується позитивно.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення відомостей про майновий стан не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих суду матеріалів, розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п.12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років, зухвалість інкримінованих злочинів, які вчинено в умовах воєнного стану.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді застави, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж домашній.

Разом із тим, ані стороною захисту, ані стороною не надано відомостей про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , отже слідчий суддя позбавлений можливості застосувати запобіжний захід у вигляді застави та визначити розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя також позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки у судовому засіданні не заявлено осіб, що заслуговують на довіру (поручителів) та наявність письмового зобов`язання про те, що такі особи поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків, наявність на його утриманні неповнолітнього сина та батька з ІІ групою інвалідності, наявності постійного місця проживання та роботи, репутації підозрюваного, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,який необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та 27 днів по 19 червня 2024 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

Ухвала в частині покладених обов`язків діє в межах строку досудового розслідування строком один місяць та 27 днів, тобто до 19 червня 2024 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1