Справа № 274/6237/23
Провадження №1-в/0274/169/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві в режимі відеоконференції з ДУ «Райківська виправна колонія №73» провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження відповідно до ст. 55 КК України 1960 року раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», звернувся до суду з письмовим клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав заяву та просив її задовольнити. Додатково вказав, що свою вину у вчиненому злочині він визнає.

Представник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» заперечив щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, вказавши, що останній хоча і мав заохочення в періоди коли працював, однак мав і стягнення. За останній рік взагалі не бажав та не приймав участь у суспільно-корисних заходах, хоча в колонії наявні нескладні роботи, які можуть бути виконанні без значних фізичних зусиль, як то прибирання, роботи з благоустрою установи, плетіння сіток тощо.

Прокурор підтримав думку представника виправної колоні, вказавши, що засуджений не довів свого виправлення.

Захисник підтримала заяву засудженого та вважає, що засуджений довів своє виправлення. Він має заохочення та не має непогашених стягнень, має похилий вік та незначну частину невідбутого строку покарання. Вважає, що засуджений не працевлаштований за станом здоров`я, приймав участь у роботах з благоустрою колонії.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 16 лютого 2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.03.2016 згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання період з 23.09.14 до 09.04.2015.

Початок строку відбування покарання: 23.09.14; кінець строку: 05.03.25; 3/4 строку відбув: 23.12.2022.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.09.14, з грудня 2020 року у Райківській виправній колонії. За період відбуття покарання зарекомендував себе в цілому з посередньої сторони. Допускав порушення вимог режиму тримання (в тому числі злісне у РВК), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. Працював днювальним відділення, на даний час не працює, періодично виконує роботи з благоустрою установи, має посереднє ставлення до виконання обов`язків. За час відбування покарання у виправній колонії має 6 заохочень, непогашених стягнень не має. За вироком суду вину визнав частково, на даний час вину визнав повністю, вважає покарання занадто суворим, цивільний позов відсутній.

Так суд враховує, що засуджений ОСОБА_6 хоча і відбув передбачену Законом частину строку покарання, що дає підстави для застосування пільги, визначеної ст. 81 КК України, однак за час відбування покарання характеризується здебільшого посередньо, працював короткі проміжки часу, під час яких отримував заохочення, залучається до робіт з благоустрою установи виконання покарань, однак на даний час не виявляє бажання бути працевлаштованим, має шість заохочень за дев`ять років відбування покарання, непогашених стягнень немає, хоча перебував на обліку як злісний порушник вимог утримання. Поведінка засудженого є нестабільною, а тому, на даний час, неможливо констатувати, що досягнуто виправного та превентивного впливу на засудженого, що є основними цілями застосування до особи покарання, та змін його особи, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співіснування.

Посилання захисника на стан здоров`я засудженого, і як наслідок, неможливість працевлаштуватися, судом до уваги не приймається, оскільки такі дані жодним доказом, в тому числі, які наявні в матеріалах особової справи засудженого, не підтверджується. Крім того, як пояснив в судовому засіданні представник виправної колонії, в установі наявні роботи, які не потребують значних фізичних зусиль, однак ОСОБА_6 не виявляє бажання працювати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1