Справа № 697/1265/24
Провадження № 1-кп/697/186/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження №0000092 від 25.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Канів Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, маючої на утриманні малолітню доньку, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25.05.2024, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, шляхом знахідки незаконно придбала фольговий згорток, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/8481-НЗПРАП від 05.06.2024 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,432 г, після чого, діючи умисно, протиправно, вказаний фольговий згорток поклала до чохла з-під банківських карток, який в подальшому помістила до власної сумки, та продовжила рух АДРЕСА_2 , і таким чином, незаконно придбала і зберігала при собі вказану психотропну речовину без мети збуту до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції 25.05.2024, близько 18 годин 30 хвилин під час затримання в порядку ст. 298-2 КПК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, та згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується її заявою від 13.06.2024 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що обвинувачена обізнана зі своїми правами, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненої, особу обвинуваченої, тяжкість скоєного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачена вину визнала повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Одночасно судом враховується те, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд, обмеження волі.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 працює на даний час і має стабільні джерела доходу, які б надавали можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним.

З цих же підстав недоцільним є призначення покарання у виді виправних робіт.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 61 КК України призначення покарання у виді обмеження волі є неможливим.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій міру покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Зазначене узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/8481-НЗПРАП від 05.06.2024 - 1514 грн. 56 коп.

Запобіжний захід до обвинуваченої по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 до пробаційного нагляду такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: № СЕ-19/124-24/8481-НЗПРАП від 05.06.2024 вартістю 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: фрагмент фольги (після проведення дослідження), фольговий згорток в який поміщено порошкоподібну речовину масою 0,809 г, який поміщено в упаковку в якій об`єкт надійшов на експертизу та упаковані до стандартного пакета з полімерного матеріалу Експертної служби МВС України № 5608548, які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1