Справа № 372/1097/24
Провадження № 1-кс-262/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням з прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000451, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 27.02.2024 в інформаційних групах, що в месенджері Телеграм виявлено інформацію та відеозапис, на якому зображена група невстановлених осіб, які вчиняють хуліганських дії з застосуванням пристроїв для відстрілу куль. Так, встановлено, що близько 02 год. 00 хв. 25 лютого 2024 року невстановлена група осіб чоловічої статі, перебуваючи на балконі будинку (адреса не встановлена), що в с. Підгірці Обухівського району Київської області, де в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022, з подальшим продовженням строку дії, в порушення встановленого комендантського часу, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а саме здійснили постріл з невстановленої зброї та викрикували слова "Ахмат сила".

27.02.2024 до СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла оперативна інформація про те, що до вчинення вище вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в період з 13 години 25 хвилин по 14 годин 23 хвилини 27 лютого 2024 року було проведено невідкладний обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на кухні будинку на столі було вилучено мобільний телефон марки IPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR0071855, окрім того в спальній кімнаті ОСОБА_5 було вилучено ноутбук марки «ACER», чорного кольору S/N: NHQANEV0051310АС4Ф3400, із зарядним пристроєм, який поміщено до пакету НПУ №WAR1720876.

Відповідно до Інформаційної довідки №367607802 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про власника відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови слідчого від 27 лютого 2024 року вилучені предмети, речі під час проведення в період з 13 години 25 хвилин по 14 годин 23 хвилини 27 лютого 2024 року невідкладного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на кухні будинку на столі було вилучено мобільний телефон марки IPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR0071855, окрім того в спальній кімнаті ОСОБА_5 було вилучено ноутбук марки «ACER», чорного кольору S/N: NHQANEV0051310АС4Ф3400, із зарядним пристроєм, який поміщено до пакету НПУ №WAR1720876 - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вище викладеного вилучені в ході проведення невідкладного обшуку речі та предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом та доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За вимогами, передбаченими ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи, що тимчасово вилучено майно було 27.02.2024, то клопотання було подане наступного робочого дня, тобто 28.02.2024.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні. Просив накласти арешт н вилучені під час проведення обшуку речі, які належать ОСОБА_5 .

Представник володільця майна ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав в вимоги клопотання, думку представника володільця майна, який заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні, перевіривши та дослідивши матеріали клопотання вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

У провадженні слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000451, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В період з 13 години 25 хвилин по 14 годин 23 хвилини 27 лютого 2024 року було проведено невідкладний обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на кухні будинку на столі було вилучено мобільний телефон марки IPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR0071855, окрім того в спальній кімнаті ОСОБА_5 було вилучено ноутбук марки «ACER», чорного кольору S/N: NHQANEV0051310АС4Ф3400, із зарядним пристроєм, який поміщено до пакету НПУ №WAR1720876.

З матеріалів справи вбачається наступне.

27.02.2024 вказані відомості були внесені до ЄРДР № 0000451 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та розпочато досудове розслідування.

Згідно постанови слідчого від 27 лютого 2024 року вилучені предмети, речі під час проведення в період з 13 години 25 хвилин по 14 годин 23 хвилини 27 лютого 2024 року невідкладного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на кухні будинку на столі було вилучено мобільний телефон марки IPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR0071855, окрім того в спальній кімнаті ОСОБА_5 було вилучено ноутбук марки «ACER», чорного кольору S/N: NHQANEV0051310АС4Ф3400, із зарядним пристроєм, який поміщено до пакету НПУ №WAR1720876 - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні..

На даний час у слідства є достатні вважати, що вилучені під час обшуку предмети і речі могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, а також з метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого злочину, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного речей, проведення необхідних слідчих дій і проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку речі і предмети.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Поряд з тим, вважаю окремі доводи клопотання необґрунтованими, оскільки зазначене у клопотанні майно не має правового статусу тимчасово вилученого майна, але має статус речового доказу, оскільки вилучені речі безпосередньо стосуються кримінального правопорушення, яке розслідується саме у цьому кримінальному провадженні, а інформація, що міститься у вилучених речах має істотне значення для встановлення обставин відповідного кримінального правопорушення, тому збереження цього речових доказів сприятиме досягнення мети саме цього кримінального провадження. При цьому помилково визначення у клопотанні майна як тимчасово вилученого одночасно із визначенням цього ж майна як речового доказу, не впливає на висновки про наявність достатніх правових і фактичних підстав для задоволення клопотання.

Вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту обґрунтованими лише частково, тому клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 167, 170, 172, 174 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування на майно, вилучене 27 лютого 2024 року під час проведення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки IPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR0071855, окрім того в спальній кімнаті ОСОБА_5 було вилучено ноутбук марки «ACER», чорного кольору S/N: NHQANEV0051310АС4Ф3400, із зарядним пристроєм, який поміщено до пакету НПУ №WAR1720876, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 від 27.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, якому доручено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалу може бути оскаржено підозрюваним, обвинуваченим, третьою особою в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1