УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 136/813/20

провадження № 51-1885 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 8 січня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватися зі ст. 436 КПК, адже за наслідками розгляду поданої скарги суд касаційної інстанції (далі - Суд) може прийняти рішення, які передбачені цією статтею. Крім того, у силу ст. 433 вказаного Кодексу Суд не ревізує повноти судового розгляду й відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду оскаржених рішень виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій.

Наведене при зверненні не було враховано.

За змістом касаційної скарги, у ній захисник, не погоджуючись із судовими рішеннями, просить їх скасувати, визнати засудженого ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України обвинуваченні й виправдати. Однак заявлена вимога не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, у поданій скарзі містяться посилання на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з правилами ст. 433 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Водночас, заперечуючи правильність оцінки доказів скаржник не наводить в аспекті статей 84-87, 93, 94 КПК у їх взаємозв`язку обґрунтування допущення у провадженні таких порушень, які би свідчили про те, що зібрані фактичні дані не можуть бути покладені в основу оспорюваного вироку.

Разом із цим автор скарги, указуючи на недодержання апеляційним судом ст. 419 КПК й невмотивованість оспорюваної ухвали, не зазначає яких саме доводів сторони захисту цей суд не перевірив і не надав на них відповіді. Не аргументовано з огляду на положення статей 404, 412 КПК також і тези про постановлення ухвали саме з істотним порушенням приписів цього Кодексу.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 8 січня 2024 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6