Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/729/24
Провадження № 1-кс/723/1379/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, проживає в багатодітній сім`ї, працює по найму, раніше не судимий, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000094 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_7 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановленою особою, яка спільно з ОСОБА_9 розробили протиправний механізм незаконного збагачення, шляхом організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

З цією метою невстановлена особа за попередньою змовою з ОСОБА_9 до 20.02.2024 року через месенджер «WhatsApp» підшукали трьох громадян України, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким запропонували забезпечити їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, обумовивши також, що вартість такої послуги становитиме 2000 Євро для кожного з них, а також місце та дату зустрічі. В подальшому ОСОБА_9 передав вказану обумовлену інформацію ОСОБА_4 і вони двома автомобілями марки «ВАЗ» моделі «2104» та марки «Mersedes»-Вenz» моделі «CLK240» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , прибули неподалік ТЦ «Майдан» в м. Чернівці, де зустрілися із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які сіли до автомобіля марки «ВАЗ» та вирушили до державного кордону але по дорозі, в зв`язку із поломкою, пересіли до автомобіля марки «Mersedes-Вenz» яким керував ОСОБА_9 , якому вказані особи передали домовлені гроші і ОСОБА_9 перевіз їх до с. Їжівці Чернівецького району Чернівецької області.

Наступного дня, осіб які бажали перетнути незаконно державний кордон, перевезли до смт. Красноїльськ та залишили на окраїні лісового массиву звідки ОСОБА_4 в пішому порядку повів останніх до лінії розмежування але передумав і повернувся та вже наступного дня 22.02.2024 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 провели ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до лінії розмежування державного кордону України та Румунії в напрямку 773-774 прикордонних знаків та цього ж числа біля 12,30 години були затримані працівниками НОМЕР_2 прикордонного загону на відстані 750 метрів від лінії державного кордону.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України та зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_7 , в ході судового засідання, клопотання не визнав посилаючись на те, що він визнає спробу переведення через державний кордон трьох осіб але це робив виключно за проханням свого друга ОСОБА_13 та свого двоюрідного брата ОСОБА_14 .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання посилаючись на відсутність ризиків та просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання, або обрати запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту, зважаючи на те що він фактично утримує одинадцять неповнолітніх дітей, які є його братами і сестрами, він розкаюється і більше подібного вчиняти не буде.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 22.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000094 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

23 лютого 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме ОСОБА_7 .

Слідчим суддею досліджено докази обґрунтованості підозри, які надані суду, а саме повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, яким начальник прикордонного оперативно-розшукового відділу повідомив начальника ВП № 1 (м.Сторожинець) про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 незаконного переправлення осіб через державний кордон та про їх затримання. протоколів огляду місця події, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протоколу пред`явлення вказаному свідку, особи для впізнання за фотознімками на яких ОСОБА_10 впізнав на фотознімку № 4 особу яка проводила його до кордону, яким згідно довідки слідчого виявився ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , протоколу пред`явлення вказаному свідку, особи для впізнання за фотознімками на яких ОСОБА_11 впізнав на фотознімку № 1 особу яка проводила його до кордону, яким згідно довідки слідчого виявився ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , протоколу пред`явлення вказаному свідку, особи для впізнання за фотознімками на яких ОСОБА_12 впізнав на фотознімку № 4 особу яка проводила його до кордону, яким згідно довідки слідчого виявився ОСОБА_7 .

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя вбачає повідомлену ОСОБА_4 підозру від 23 лютого 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - обґрунтованою, а тому заперечення захисника ОСОБА_5 до уваги, в цій частині, не приймає.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність чотирьох ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України та зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії.

Суд знаходить, недоказаним ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень вказаної категорії, оскільки доказів таких намірів слідчому судді не надано. Підозрюваний раніше злочини чи будь-які правопорушення не вчиняв, а відповідно вказане є недоказаним припущенням.

Недоказаним на думку суду є також і ризик щодо можливості у підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема грошових коштів, які були передані свідками, як грошову винагороду за незаконне переправлення свідків через державний кордон України, місцезнаходження яких органом досудового розслідування не встановлено.

Доказів того, що вказані гроші знаходяться у володінні ОСОБА_7 суду не надано, а за обставинами справи так і гроші отримав інший співучасник злочину, задовго до появи, в розробленій схемі правопорушення, підозрюваного ОСОБА_7 .

Що стосується можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, окрім як вказаних грошей, то вказане слідчий суддя знаходить голослівним та невизначеним по назві цих речей, по їх кількості та наявності.

Разом з тим слідчий суддя знаходить доказаним ризик, щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати незаконний вплив на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та інших співучасників в цьому провадженні, а також на невстановленого співучасника, оскільки підозрюваний із вказаними свідками, та їх місцем проживання знайомий і не виключено, що може вчинювати такий незаконний вплив так як вже здійснював вплив на цих свідків даючи, безумовні до виконання, вказівки щодо незаконного перетину державного кордону України і свідки виконували їх без заперечень. Із іншими співучасниками, підозрюваний знайомий та перебуває в родинних відносинах із ОСОБА_4 та дружніх стосунках із ОСОБА_9 і невстановленою особою і може незаконно на них впливати з метою зміни показань чи давання показань які б призвели до уникнення кримінальної відповідальності.

Підтверджено, на думку суду також і ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що ОСОБА_7 при обґрунтованості підозри винуватість визнає частково, проживає поблизу лінії Державного кордону України з Румунією і при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу, а так само при незастосуванні запобіжного заходу взагалі, буде мати можливість незаконно перетнути кордон поза межами пункту пропуску, оскільки знає місцевість і місця можливого незаконного перетину кордону та буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду за межами України, що доведено в суді діями ОСОБА_7 , у вчиненні яких його підозрюють і він визнає себе винуватим.

При цьому слідчий суддя враховує, що вказані обставини є релевантними до санкції ст. 332 ч.3 КК України тобто до міри покарання яка загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим за вказаною статтею Кримінального кодексу України.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`якших запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленню осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Визначення саме такого запобіжного заходу обумовлюється крім зазначених в цій ухвалі підстав також і обставинами вчинення злочину в умовах воєнного часу, коли всі зусилля країни направлені на недопущення агресивної окупації території України та на повну перемогу над загарбниками.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що доказів такої репутації ні прокурором ні стороною захисту суду не надано, а використання обставин повідомлених підозрюваним і захисником, слідчий суддя вважає неможливим так як такі обставини є сумнівними і неперевіреними. До того ж запобіжний захід обирається не на постійно, а тимчасово.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася за попередньою змовою групою осіб та з корисливих підстав.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, про які захисник повідомив без підтвердження доказами, його особу, проживання в багатодітній сім`ї, освіту, яка не дає йому права найнятися на кваліфіковану роботу, зовсім молодий вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину вважає, що таким розміром має бути 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_7 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 18 години 40 хвилин, 22 лютого 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1