Справа № 463/3055/24
Провадження № 1-кп/463/362/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові клопотання прокурора - заступника начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000187 від 03.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

прокурор - заступник начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за № 0000187 від 03.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000187 від 03.09.2015 року за фактом перевищення влади та службових повноважень працівниками Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області під час затримання ОСОБА_4 , яке мало місце 20.04.2002 року близько 13:40 год. на тролейбусній зупинці по вул.Шота Руставелі у м.Львові, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 03.09.2015 року на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Самардак проти України» від 04.02.2011 року за заявою № 43109/05, яке надійшло з листом Генеральної прокуратури України. Вказаним рішенням констатовано порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод у зв`язку з нелюдським і таким, що принижує гідність, поводженням із заявником (матеріальний аспект), а також у зв`язку з неефективністю розслідування скарги заявника щодо поганого поводження (процесуальний аспект).

Так, відповідно до заяв ОСОБА_4 , які визнані Європейським судом з прав людини як прийнятні, останній вказував на те, що 20.04.2002 року приблизно о 13:40 год. перебуваючи на тролейбусній зупинці до нього підійшли працівники міліції через те, що він грався ножем, затримали та доправили для допиту до Личаківського райвідділу міліції м.Львова. У відділі працівники міліції вилучили ніж і направили його не експертизу, щоб з`ясувати чи являється ніж холодною зброєю. Після допиту заявника звільнили, не склавши протоколу про його затримання.

22 квітня 2002 року ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Личаківського району м.Львова із скаргою про те, що працівники міліції жорстоко били його під час допиту, застосовували до нього кайданки без жодної підстави та намагалися підвісити на трубі. У зв`язку з цією скаргою, заявника було направлено для проходження медичної експертизи.

23 квітня 2002 року медичні експерти виявили у заявника кілька саден і численні синці на голові та різних частинах тіла, які у сукупності було кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до пояснень працівників міліції заявник міг зазнати тілесних ушкоджень під час доставлення його до відділу міліції, коли з огляду на його відмову йти з ними, вони застосували прийоми рукопашного бою, щоб примусити його підкоритися.

Згідно з висновком нової медичної експертизи, проведеної у період з 03 по 07 червня 2002 року, у заявника додатково було виявлено кілька переломів ребер, можливою датою виникнення яких було 20.04.2002 року. У зв`язку з чим було змінено кваліфікацію на тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Прокурор зазначає, що органом досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, проведено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

26 вересня 2015 року допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який є далеким родичем ОСОБА_4 . Свідок повідомив, що з 2009 року з ОСОБА_4 не спілкувався та останній у 2012 році помер. Інших родичів, окрім нього, ОСОБА_4 не має.

22 жовтня 2015 року скеровано запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Львівській області, за результатами розгляду якого 03.11.2015 року отримано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28 грудня 2021 року скеровано запит до Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи про надання контактної інформації щодо судових експертів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за результатами розгляду якого 25.01.2022 року отримано відповідь з наданням контактних даних експертів.

28 грудня 2021 року скеровано запит до Головного управління Національної поліції у Львівській області про надання інформації щодо проведення службового розслідування за фактом затримання 20.04.2002 року ОСОБА_4 та копій особових справ колишніх працівників Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за результатами розгляду якого 24.01.2022 року отримано відповідь, відповідно до якої надано копії наказів про призначення на посади, звільнення з посад та послужних списків ОСОБА_10 (звільнений 31.12.2008 року) та ОСОБА_11 (звільнений 05.04.2006 року), а також повідомлено, що встановити чи проводилося службове розслідування за вказаним фактом не представляється за можливе, оскільки документація (службові розслідування) за 2002 рік знищена у 2008 році.

28 грудня 2021 року скеровано запит до Міністерства юстиції України про надання копії автентичного перекладу рішення Європейського суду з прав людини у справі «Самардак проти України» від 04.02.2011 року, за результатами розгляду якого 10.01.2022 року отримано відповідь з наданням копії автентичного перекладу вказаного рішення.

01 листопада 2023 року скеровано запит до Львівської обласної прокуратури про надання матеріалів кримінальної справи № 182-0229 від 29.10.2002 року та відмовних матеріалів, за результатами розгляду якого отримано матеріали кримінальної справи № 182-0229 від 29.10.2002 року за фактом нанесення працівниками Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (14.07.2011 року кримінальна справа закрита на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України). Вказана кримінальна справа 24.11.2023 року долучена до матеріалів провадження.

Прокурор також вказує, що під час проведення перевірки в порядку ст.97 КПК України та розслідування кримінальної справи № 182-0229 від 29.10.2002 року за фактом нанесення працівниками Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, проведено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

24 квітня 2002 року до прокуратури Личаківського району м.Львова надійшла заява ОСОБА_4 про те, що його 20.04.2002 року близько 14:00 години затримали працівники Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та доставили у райвідділ, де побили.

22 квітня 2002 року призначено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , за результатами якої 07.05.2002 року отримано висновок експерта № 898 від 23.04.2002 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено синці на волосяній частині голови, на лівій вушній раковині, на обличчі, на грудях, садна на грудях, в ділянці лівої ключиці, на правій руці, які утворились від дії тупих предметів, які могли виникнути 20.04.2002 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

30 травня 2002 року призначено додаткову судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , за результатами якої 07.06.2002 року отримано висновок експерта № 1304-додатковий від 07.06.2002 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено переломи 8 та 9 ребер зліва, синці на волосяній частині голови, на лівій вушній раковині, на обличчі, на грудях, садна на грудях, в ділянці лівої ключиці, на правій руці, які утворились від дії тупих предметів або при ударах до таких, які могли виникнути 20.04.2002 року та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

06 листопада 2002 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 , який повідомив що 20.04.2002 року разом з оперуповноваженим ОСОБА_11 знаходячись по вул.Шота Руставелі у Львові, побачили громадянина, який знаходячись на зупинці громадського транспорту розмахував складним ножем. До вказаного громадянина, яким був ОСОБА_4 , було застосовано фізичну силу, необхідну для подолання опору під час затримання та його доставлено до райвідділу. В подальшому, у кабінеті ОСОБА_11 при понятих у ОСОБА_4 було вилучено ніж та відібрано пояснення.

06 листопада 2002 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 , який повідомив, що 20.04.2002 року разом з оперуповноваженим ОСОБА_10 знаходячись по вул.Шота Руставелі у Львові побачили громадянина, який знаходячись на зупинці громадського транспорту розмахував складним ножем. До вказаного громадянина, яким був ОСОБА_4 , було застосовано фізичну силу, необхідну для подолання опору під час затримання та його доставлено до райвідділу. В подальшому, при понятих у ОСОБА_4 було вилучено ніж та відібрано пояснення.

12 листопада 2002 року допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що він 20.04.2002 року близько 13:45 знаходився на зупинці громадського транспорту по вул.Шота Руставелі у Львові та чекав на знайому, при цьому в руці тримав складний ніж. В цей час до нього підійшли двоє працівників міліції, відібрали в нього ніж та провели його в райвідділ. В райвідділі у кабінеті оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 до нього було застосовано фізичне насильство у зв`язку з відмовою при понятих повідомити, що ніж належить йому, оскільки він був вилучений раніше.

12 листопада 2002 року винесено постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальній справі № 182-0229 та в цей же день його допитано в якості потерпілого. Останній надав аналогічні покази, будучи допитаним в якості свідка.

14 листопада 2002 року допитано в якості свідка старшого оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_12 , який в день затримання ОСОБА_4 виконував обов`язки начальника ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 доповіли йому про затримання чоловіка, який на тролейбусній зупинці розмахував ножем, а також про застосування до останнього прийомів рукопашного бою. Перевірку того чи відноситься ніж до холодної зброї ОСОБА_12 доручив ОСОБА_10 . Про застосування до ОСОБА_4 насильства під час його перебування в райвідділі ОСОБА_12 нічого не відомо.

14 листопада 2002 року допитано в якості свідків заступника начальника ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_13 та оперуповноважених ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , яким про обставини затримання 20.04.2002 року ОСОБА_4 нічого не відомо.

15 листопада 2002 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_25 , якому про обставини затримання ОСОБА_4 нічого не відомо.

19 листопада 2002 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що 21.04.2002 року разом зі своєю дівчиною ОСОБА_26 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул.Шота Руставелі, зустрів працівника міліції, який його бив разом із ОСОБА_11 у райвідділі, про що він сказав ОСОБА_26 . Коли вони проходили поруч, ОСОБА_26 запитала в працівника міліції, за що вони побили ОСОБА_4 , на що він відповів, що зробить те, що пообіцяв, що саме, ОСОБА_4 не відомо.

04 грудня 2002 року проведено огляд документів, а саме Книги осіб, доставлених в Личаківський PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, яка містить дані про осіб, які знаходились в камері затриманих Личаківського РВ за період часу 18-21 квітня 2002 року, серед яких відомості про затримання ОСОБА_4 відсутні та матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 342-2586 від 23.04.2002 року, які долучені до справи в якості речових доказів.

09 грудня 2002 року допитано в якості свідка заступника начальника ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_27 , який повідомив, що в один з днів квітня, зайшовши до кабінету ОСОБА_11 , побачив останнього, ОСОБА_10 , понятих: чоловіка і жінку, та чоловіка, як в подальшому дізнався, це був ОСОБА_4 . На запитання чому ОСОБА_4 затримали, отримав відповідь, що останній стояв на зупинці громадського транспорту та розмахував ножем, за що і був затриманий. Про застосування до ОСОБА_4 насильства під час його перебування у райвідділі ОСОБА_27 нічого не відомо.

09 грудня 2002 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_28 , який повідомив, що він працює в одному кабінеті з ОСОБА_11 . В один з днів квітня працівники міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 привели чоловіка, як в подальшому стало відомо ОСОБА_4 , та повідомили, що останній стояв на зупинці громадського транспорту та розмахував складним ножем, за що і був затриманий. ОСОБА_10 пішов за понятими і повернувся з чоловіком та жінкою. В подальшому, ОСОБА_11 оформлював документи щодо вилучення ножа та відбирав пояснення у ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_28 періодично виходив з кабінету по робочим питанням. Про застосування до ОСОБА_4 насильства під час його перебування в кабінеті ОСОБА_28 нічого не відомо. Окрім того, ОСОБА_28 повідомив, що в подальшому зустрів ОСОБА_4 з якоюсь дівчиною на зупинці громадського транспорту по вул.Шота Руставелі, де між ним сталася словесна перепалка.

10 грудня 2002 року допитано в якості свідка першого заступника начальника ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_29 , який повідомив, що в суботу в кінці квітня ОСОБА_10 зайшов до нього та доповів про затримання чоловіка, який на тролейбусній зупинці розмахував ножем, а також про застосування до останнього прийомів рукопашного бою. Перевірку того чи відноситься ніж до холодної зброї було доручено ОСОБА_10 . Про застосування до ОСОБА_4 насильства під час його перебування у райвідділі ОСОБА_29 нічого не відомо.

06 лютого 2003 року проведено ставку віч-на-віч між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_4 настоював на тому, що по дорозі до райвідділу до нього фізична сила не застосовувалася, кайданки не вдягалися, про що стверджує ОСОБА_10 . Також ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_10 до нього фізична сила не застосовувалася та при побитті його ОСОБА_11 він присутній не був.

Крім того, 06 лютого 2003 року проведено ставку віч-на-віч між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , під час якої ОСОБА_4 настоював на тому, що по дорозі до райвідділу до нього фізична сила не застосовувалася, кайданки не вдягалися, про що стверджує ОСОБА_11 . Також ОСОБА_4 детально повідомив, яким чином ОСОБА_11 та ще одним працівником міліції до нього застосовувалася фізична сила, що ОСОБА_11 заперечив.

Крім того, 06.02.2003 року проведено ставку віч-на-віч між ОСОБА_4 та ОСОБА_28 , під час якої ОСОБА_4 детально повідомив, яким чином він та ОСОБА_11 до нього застосовували фізичну силу, що ОСОБА_28 заперечив.

Крім того, 06.02.2003 року проведено ставку віч-на-віч між ОСОБА_4 та ОСОБА_27 , під час якої ОСОБА_27 заперечив, що давав гроші ОСОБА_4 та відправляв його в магазин за горілкою, а також повідомив, що про застосування до ОСОБА_4 насильства під час його перебування в райвідділі йому нічого не відомо.

14 березня 2003 року проведено відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 , під час якого останній підтвердив надані раніше показання.

28 березня 2003 року допитано в якості свідка начальника ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_30 , якому про обставини затримання 20.04.2002 року ОСОБА_4 нічого не відомо у зв`язку з перебуванням у відпустці.

15 березня 2003 року проведено відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_10 , під час якого останній підтвердив надані раніше показання.

16 березня 2003 року проведено відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_11 , під час якого останній підтвердив надані раніше показання.

11 вересня 2003 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 , який підтвердив надані раніше показання.

17 березня 2004 року допитано в якості свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які були затримані працівниками Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та 20.04.2002 року перебували у райвідділі, які повідомили, що про факти нанесення тілесних ушкоджень іншим затриманим їм не відомо.

12 липня 2004 року призначено додаткову судово-медичну експертизу, за результатами проведення якої 11.08.2004 року отримано висновок експерта № 1870-додатковий від 06.08.2004 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено переломи 8, 9 та 10 ребер зліва, які могли виникнути 20.04.2002 року.

10 вересня 2004 року допитано в якості свідка судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 , яка підтвердила висновки викладені у трьох висновках експертів, які були нею складені.

11 листопада 2004 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який в черговий раз повідомив, що фізичне насильство до нього застосовували лише ОСОБА_11 та ОСОБА_28 в їхньому кабінеті.

21 грудня 2004 року допитано в якості свідка ОСОБА_33 , який був затриманий працівниками Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та 20.04.2002 року перебував у райвідділі, який повідомив, що про факти нанесення тілесних ушкоджень іншим затриманим йому не відомо.

11 січня 2005 року допитано в якості свідка ОСОБА_34 , який був понятим при вилученні ножа у ОСОБА_4 , та повідомив, що обставин вилучення ножа у ОСОБА_4 не пам`ятає, однак з впевненістю повідомляє, що свідком побиття міліціонерами громадян жодного разу не був.

12 січня 2005 року допитано в якості свідка асистента кафедри променевої діагностики ЛШМД ОСОБА_35 , який не пам`ятає, чи звертався до них ОСОБА_4 .

Крім того, 12.01.2005 року допитано в якості свідка ОСОБА_36 , яка була понятою при вилученні ножа у ОСОБА_4 , та повідомила, що обставин вилучення ножа у ОСОБА_4 не пам`ятає, однак з впевненістю повідомляє, що свідком побиття міліціонерами громадян жодного разу не була.

19 січня 2005 року допитано в якості свідка помічника оперативного чергового Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_37 , який згідно графіку чергування 20.04.2002 був черговим по райвідділу, однак чи доставлявся до чергової частини ОСОБА_4 не пам`ятає.

26 січня 2005 року допитано в якості свідка оперативного чергового Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_38 , який згідно графіку чергування 20.04.2002 року був оперативним черговим по райвідділу, однак чи доставлявся до чергової частини ОСОБА_4 не пам`ятає.

05 вересня 2008 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який в черговий раз повідомив, що фізичне насильство до нього застосовували лише ОСОБА_11 та ОСОБА_28 в їхньому кабінеті.

18 вересня 2008 року та 26 січня 2009 року (повторно) скеровано запит до 8-ої міської лікарні м.Львова про надання інформації щодо звернень ОСОБА_4 за медичною допомогою у травні 2002 року, за результатами розгляду якого 16.02.2009 року отримано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні упродовж 2002 року не знаходився, за медичною допомогою не звертався.

18 вересня 2008 року та 26.01.2009 року, 13.03.2009 року повторно скеровано запити до Львівської комунальної лікарні швидкої медичної допомоги про надання інформації щодо звернень ОСОБА_4 за медичною допомогою у травні 2002 року, за результатами розгляду яких 30.03.2009 року отримано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 12.03.2002 року по 22.03.2002 року з діагнозом: остеохондроз попереково-крижового відділу хребта та в хірургічному відділенні з 03.07.2002 року по 05.07.2002 року з діагнозом: посттравматичний больовий синдром в грудній клітині.

18 вересня 2008 року та повторно 26 січня 2009 року скеровано запит до 4-ої міської лікарні м.Львова про надання інформації щодо звернень ОСОБА_4 за медичною допомогою у травні 2002 року, за результатами розгляду якого отримано відповідь, відповідно до якої підтверджено проведення ОСОБА_4 рентгенологічних обстежень 22.04.2002 року.

04 лютого 2009 року скеровано запит до Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про надання документації за 20.04.2002 року, а саме: Книги обліку злочинів та пригод, робочого зошиту оперативного чергового, Журналу затриманих, Книги обліку осіб, які перебували в приміщенні райвідділу, за результатами розгляду якого 10.02.2009 року отримано відповідь, відповідно до якої документи неможливо надати у зв`язку з їх знищенням за термінами зберігання.

06 лютого 2009 року допитано в якості свідка колишнього оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 , який підтвердив надані раніше показання.

Крім того, 06.02.2009 року допитано в якості свідка колишнього оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 , який підтвердив надані раніше показання.

09 лютого 2009 року допитано в якості свідка оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_28 , який підтвердив надані раніше показання.

09 лютого 2009 року допитано в якості свідка судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 , яка підтвердила надані раніше показання.

10 лютого 2009 року скеровано запит до Самбірської центральної районної лікарні про надання інформації щодо звернень ОСОБА_4 за медичною допомогою упродовж 2002-2007 років, за результатами розгляду якого 31.03.2009 року отримано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні упродовж 2002-2007 років не знаходився.

06 березня 2009 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який в черговий раз повідомив обставини його побиття працівниками міліції, а також повідомив, що у нього був консолідований перелом 6-9 ребер справа, який він отримав внаслідок падіння з мотоцикла у 1980 році.

09 березня 2009 року призначено комісійну судово-медичну експертизу, за результатами проведення якої 15.06.2009 року отримано висновок експерта № 60 від 05.06.2009 року, відповідно до якого підтверджено попередні висновки експертів.

24 квітня 2009 року проведено виїмку медичних документів у ОСОБА_4

18 травня 2009 року проведено виїмку медичних документів на ОСОБА_4 у 8-ій міської лікарні м.Львова.

19 жовтня 2009 року призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу, за результатами проведення якої 22.01.2010 року отримано висновок експерта № 159 додатковий від 22.01.2010 року, відповідно до якого експертиза не проведена у зв`язку з неявкою ОСОБА_4 для огляду.

22 лютого 2011 року допитано експерта судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 , яка підтвердила обставини викладені у попередніх висновках експертиз зроблених нею.

25 лютого 2011 року додатково допитано в якості свідка ОСОБА_28 , який в черговий раз заперечив спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_39

26 лютого 2011 року додатково допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який окрім попередніх показань зазначив, що під час затримання ОСОБА_4 на зупинці з ними був ще ОСОБА_28

26 лютого 2011 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який ще раз детально розповів обставини його побиття.

28 лютого 2011 року додатково допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що його медична картка знаходиться в нього і видавати її він не бажає.

28 лютого 2011 року допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який є далеким родичем ОСОБА_4 . Свідок повідомив, що йому відомо від ОСОБА_4 , що його побили хлопці з гуртожитку, з якими він випивав ввечері того самого дня, коли його затримували, а не у райвідділі.

02 березня 2011 року допитано в якості свідка ОСОБА_11 , який окрім попередніх показань зазначив, що під час затримання ОСОБА_40 на зупинці з ними ОСОБА_28 не було.

01 листопада 2023 року скеровано лист до Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи про виклик експерта ОСОБА_9 , за результатами розгляду якого 23.11.2023 року отримано відповідь, відповідно до якої остання звільнена 14.04.2022 року.

07 листопада 2023 року допитано судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_41 , яка повідомила, що дійсно проводила огляд ОСОБА_4 , результати якого викладені у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64. З приводу спілкування з останнім пригадати нічого не може.

13 листопада 2023 року допитано в якості свідка колишнього завідувача торакального відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , який повідомив, що дійсно проводив вивчення медичної документації, результати якого викладені у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64. З приводу спілкування з останнім пригадати нічого не може.

17 листопада 2023 року допитано колишнього судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 , яка повідомила, що дійсно проводила огляд ОСОБА_4 , результати якого викладені у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64. З приводу спілкування з останнім пригадати нічого не може.

06 грудня 2023 року допитано в якості свідка колишнього слідчого прокуратури Личаківського району м. Львова ОСОБА_42 , який повідомив, що ним проводилося досудове розслідування кримінальної справи упродовж 2002-2004 років, деталей останній не пам`ятає.

21 березня 2024 року повторно допитано в якості свідка колишнього оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 , який повідомив, що обставин затримання ОСОБА_4 20.04.2002 року не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу, надані раніше показання підтримує в повному обсязі. Також зазначає, що тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не спричиняв, психологічного тиску на останнього не здійснював.

02 квітня 2024 року повторно допитано в якості свідка колишнього оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 , який повідомив що обставин затримання ОСОБА_4 20.04.2002 року не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу, надані раніше показання підтримує в повному обсязі. Також зазначає, що тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не спричиняв, окрім як застосування фізичної сили, необхідної для подолання опору під час затримання, психологічного тиску на останнього не здійснював.

02 квітня 2024 року повторно допитано в якості свідка колишнього оперуповноваженого ВКР Личаківського PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_28 , який повідомив, що обставин затримання ОСОБА_4 20.04.2002 року не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу, надані раніше показання підтримує в повному обсязі. Також зазначає, що тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не спричиняв, окрім як застосування фізичної сили, необхідної для подолання опору під час затримання, психологічного тиску на останнього не здійснював.

Прокурор зазначає, що з урахуванням того, що з моменту події (20.04.2002 року) минуло майже 22 роки і свідки через об`єктивні причини не можуть пригадати обставини затримання ОСОБА_4 та його перебування у райвідділі міліції, детально з`ясувати ці обставини та пояснити причини зміни показів працівниками міліції під час проведення попереднього досудового розслідування у кримінальній справі, а також причини відсутності записів про затримання потерпілого у відповідних журналах виявилося не можливо.

04 квітня 2024 року допитано колишнього судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 , яка повідомила, що попередні показання підтримує в повному обсязі, а також повідомила, що зазначення у висновках експертиз, зокрема, у висновках № 898 від 23.04.2002 року та № 1304-додатковий від 07.06.2002 року, про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 можливо отримав 20.04.2002 року не виключає, що він міг їх отримати і 19.04.2002 року, так і 21.04.2002 року. Це є найбільш ймовірна дата виходячи з характеру ушкоджень.

Вказане пояснення підтверджує ймовірність версії щодо причин та механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , висловлену під час допиту 28.02.2011 року свідка ОСОБА_5 , який є далеким родичем ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_4 побили хлопці з гуртожитку, з якими він випивав ввечері того самого дня, коли його затримували (після залишення райвідділу), а не у приміщенні райвідділу.

Прокурор вказує, що навіть у рішенні у справі «Самардак проти України» від 04.11.2010 року ЄСПЛ зазначив, що «як свідчать матеріали справи, подальше збирання доказів ускладнювалося спливом часу. Зокрема, свідки вже не могли пригадати подробиць подій. За цих обставин Суд не бачить підстав сподіватися на те, що ще одна перевірка забезпечить виправлення попередніх недоліків та зробить розслідування ефективним» (п.46).

На підставі викладеного прокурор зазначає, що під час здійснення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак, встановити осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення не представилось можливим, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено.

Злочин, передбачений ч.2 ст.365 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно зі ст.12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Оскільки з часу вчинення тяжкого злочину 20.04.2002 року, минуло більше 15 років, тобто загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин сплив 21.04.2017 року.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 03.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому.

Заслухавши позицію прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження за № 0000187 від 03.09.2015 року, матеріали кримінальної справи № 182-0229 від 29.10.2002 року, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.

Згідно з п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Згідно з п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом зокрема, з підстав передбачених пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.365 КК України відноситься до тяжкого злочину, осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення не встановлено, відтак жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення такого правопорушення закінчився, а тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст.49 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора - заступника начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000187 від 03.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - закрити, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1