Справа № 404/4512/23
Номер провадження 1-кп/404/267/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000480 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

05.05.2023 року близько 20:30 хв. ОСОБА_3 проїздив на автомобілі поруч з будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_5 , після чого зупинив біля нього автомобіль. В подальшому, , ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та між ним і ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт.

Реалізовуючи свій протиправний умисел,направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 правою рукою схопив ОСОБА_5 за ліву руку та почав її викручувати, нахиливши потерпілого обличчям до землі, від чого останній впав.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча, яке згідно з висновком експерта № 415 від 09.05.2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, ОСОБА_3 обвинувачується у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 вигляді синця в ділянці лівого плеча, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає повністю, показав, що 05.05.2023 року він забрав свою дружину ОСОБА_7 з роботи та вони прямували додому. По дорозі додому він побачив потерпілого ОСОБА_5 , який йшов з братом і він вирішив його зупинити, щоб поговорити, оскільки дружина жалілась йому, що потерпілий погрожував їй в суді. Він збільшив швидкість і таким чином зупинив потерпілого. Він наблизився до ОСОБА_5 , між ними став його брат та почав щось кричати. Тоді він відчув як ОСОБА_5 вдарив його по нозі, потім ще був один удар. Хтось сказав йому: «Не чіпайте цього діда!», а він відповів, щоб забрали потерпілого від нього. Коли потерпілий ОСОБА_5 почав йти на нього, щоб нанести удар ще, він відхилив його удар і вони поїхали з дружиною. За плече і за руку він не чіпав потерпілого. Звідки у ОСОБА_5 тілесні ушкодження йому не відомо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 відповідно до яких 05.05.2023 року він разом з братом ОСОБА_8 йшов до магазину «АТБ» по вулиці Юрія Коваленка, 13 у м.Кропивницькому та повертавшись додому, побачив як обвинувачений на власному автомобілі на великій швидкості ледь не збив його з ніг. Конфлікт з ОСОБА_3 у нього почався з того моменту, коли почалось судове провадження відносно його неповнолітнього сина. На обвинуваченого він намагався не звертати уваги та ніяких думок про конфлікт в нього не було. З автомобіля вийшов ОСОБА_3 та його дружина. Дружина обвинуваченого почала погрожувати розправою. Він прийняв рішення не провокувати сварку і намагався її уникнути. Думки були такі, що якщо не вдасться уникнути сварки, то потрібно буде захищатися. Тоді обвинувачений ОСОБА_3 почав швидко рухатися в його сторону, а його брат ОСОБА_8 перегородив йому дорогу. Обвинувачений накинувся на брата з кулаками. Тоді він відвів брата в сторону, а обвинувачений вдарив його в обличчя, удар був потужний, бо в нього злетіли окуляри. На короткий момент часу він втратив слух і зір, але встояв на ногах. Він постійно думав, як не допустити ще один удар від обвинуваченого. Рукав в нього був в крові. Обвинувачений намагався ще раз його вдарити, але він знешкодив його удар. ОСОБА_3 взяв його руки і викрутив їх, пошкодивши сухожилля. Ліва рука його була пошкоджена. Також обвинувачений хотів нанести удар в праву ногу, але він був безрезультатний. Брат постійного намагався перешкодити обвинуваченому, але він його відкидав і вчиняв протиправні дії. В подальшому викликали швидку медичну допомогу і він був госпіталізований до лікарні;

- показаннями свідка ОСОБА_8 за участю сурдоперекладача ОСОБА_9 , згідно з якими 05.05.2023 року приблизно о 20 год. 23 хв. він разом зі своїм братом ОСОБА_5 йшов з супермаркету «АТБ» по вулиці Юрія Коваленка, 13 у м.Кропивницькому та побачив як їде транспортний засіб «Mercedes-Benz» в сторону його брата ОСОБА_5 . Коли обвинувачений ОСОБА_3 вискочив з автомобіля, то почав рухатися в сторону його брата, відштовхув його та наніс йому один кулаком в обличчя. Брат забив голову, руку і коліно. Все тіло було зчесане. Ліву руку викручував сильно обвинувачений ОСОБА_3 його брату ОСОБА_5 . Ударів від обвинуваченого в сторону потерпілого всього було приблизно три;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких обвинувачений являється її чоловіком. 05.05.2023 року ввечері вони повертались додому і коли заїжджали в двір будинку, то побачили там потерпілого ОСОБА_5 з чоловіком, як їй потім стало відомо, з його братом. Її чоловік ОСОБА_3 хотів поговорити з потерпілим, щоб погрози його в її сторону припинились, оскільки напередодні вона зустрілась в дворі будинку з ОСОБА_5 і в розмові, яку вона розпочала він повідомив, що спалить їй автомобіль. Потерпілий погрожував їй в судовому засіданні, де вона бере участь як законний представник неповнолітнього сина. Потерпілий ОСОБА_5 вдарив її чоловіка по голові і по нозі. Потім вони розійшлися, але потерпілий ОСОБА_5 знову замахувався. ОСОБА_3 відвів його удар і після того потерпілий впав на землю. ОСОБА_5 сказав обвинуваченому « ОСОБА_10 тебя урою!!» Також вона чула від чоловіка фразу «Заберіть цього діда!». Тоді ОСОБА_3 сказав їй сідати в машину і вони поїхали додому. Вони звертались в лікарню щодо нанесення її чоловіку ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, але їм було відмовлено, оскільки вони приїхали не за направленням слідчого чи швидкої допомоги. Потерпілий ОСОБА_5 постійно чинить на них моральний тиск. Звідки у ОСОБА_5 могли утворитися тілесні ушкодження їй не відомо. ОСОБА_3 його не чіпав;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з якими 05.05.2023 року він приїхав додому з дачі, припаркував автомобіль і розвантажував речі. Він почув звук двигуна і звернув на це увагу. Швидкість автомобіля «Mercedes-Benz» була середня. На зустріч автомобілю йшли двоє чоловіків, в подальшому він дізнався, що вони проживають в цьому ж будинку, що й він. Автомобіль швидко зупинився біля цих чоловіків, він подумав, що це мабуть знайомі і далі продовжив займатися своїми справами. Потім він почув крики, такі як кричать німі люди або люди з вадами слуху. Йому стало цікаво, що відбувалося і він вирішив подивитися. Наскільки можливо було побачити крізь дерева і автомобілі, які стояли попереду, він помітив обвинуваченого та потерпілого і те, що між ними відбувається штовханина. Механізми ударів він не запам`ятав. Після цього він зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_3 , що він молодша людина чіпає старшу за віком. Він не розумів, яка причина даного конфлікту. Потерпілий ОСОБА_5 обхватив обвинуваченого за ноги і тримав. Він сказав потерпілому, щоб той відпустив обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 потім поїхав, а потерпілий ОСОБА_5 залишився з іншим чоловіком. Потерпілий ОСОБА_5 він бачив в положенні сидячи, в лежачому положенні він його не бачив. Інший чоловік, який не розмовляє був поруч з потерпілим постійно. Потерпілого ОСОБА_5 він заспокоював. В подальшому була викликана швидка медична допомога, яка і надала потерпілому першу допомогу;

- рапортом відповідно до якого 05.05.2023 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що його побив ОСОБА_12 (т.1 а.п.11);

- рапортом відповідно до якого 05.05.2023 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те,що КОЛ доставлено швидкою допомогою ОСОБА_5 , якого о 20 год. 30 хв. побив сусід в дворі будинку (т.1 а.п.12);

- довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР», згідно з якою ОСОБА_5 встановлено діагноз ЗЧМТ струс головного мозку, забій лівого плечового суглобу (т.1 а.п.13);

- заявою ОСОБА_5 від 05.05.2023 року, в якій він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_12 , який 05.05.2023 року по АДРЕСА_4 наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.15);

- висновком №415 від 09.05.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча, саден у праві виличній ділянці, правій лобній ділянці, тильній поверхні правої кисті, обох колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету індивідуальні властивості травмуючи предметів не відобразились. Тілесні ушкодження уторились від не менше 5-ти травматичних впливів (т.1 а.п.18);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 05.05.2023 року по АДРЕСА_4 наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.26-28);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2023 року з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_5 під час якого він показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (т.1 а.п.29-35);

- висновком №426/415 від 15.05.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча, саден у праві виличній ділянці, правій лобній ділянці, тильній поверхні правої кисті, обох колінних суглобів. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 не суперечить механізму утворення на який вказував потерпілий в протоколі проведення слідчого експерименту за його участі. Про утворення ушкоджень в ділянці правої кисті та колінних суглобів потерпілий не вказує (т.1 а.п.40-41);

- переглянутим в судовому засідання відеозаписом, під час якого працівники патрульної поліції встановлюють особу потерпілого ОСОБА_5 та він розповідає про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень (т.1 а.п.44-49);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 05.05.2023 року по АДРЕСА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 (т.1 а.п.68-70);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2023 року з фототаблицею за участю свідка ОСОБА_8 під час якого він показав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 його брату ОСОБА_5 (т.1 а.п.75-76);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 (т.1 а.п.77-78);

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 обвинувального вироку.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 у суді, згідно з якими при вчиненні діяння, вказаного у обвинуваченні, у нього були відсутні наміри на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а він сприйняв дії та поведінку потерпілого як загрозу нанесення йому тілесних ушкоджень, суд розцінює їх як намагання пом`якшити відповідальність за вчинене, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які наведено раніше.

Будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, вони узгоджуються один з одним, а також з висновками судових медичних експертів щодо наявності тілесних ушкоджень та обставин отримання ними тілесних ушкоджень, а тому вказані докази покладені в основу вироку.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не наносив тілсені ушкодження потерпілому, оскільки на його думку він захищався від неправомірних дій з боку останнього. Позиція ОСОБА_3 фактично зводиться до того, що він діяв в умовах необхідної оборони, у зв`язку з чим вважає, що не має нести кримінальної відповідальності за вчинене. На думку суду така позиція обвинуваченого не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Також суд критично оцінює та не бере до уваги показання свідка ОСОБА_7 , яка є дружиною обвинуваченого та зацікавленою особою.

З пояснень потерпілого, свідків, протоколів слідчих експериментів з участю потерпілого та свідка ОСОБА_8 , будь-яких дій, які б вимагали самозахисту потерпілим вчинено не було, а відтак у обвинуваченого були відсутні підстави для нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

З`ясовані під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 обставини та його показання у суді повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідами злочину у виді тілесних ушкоджень, зафіксованих висновками експертів, залишених після вчинення кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , що йому наносились тілесні ушкодження потерпілим, та про те, що ОСОБА_5 чиниться постійний моральний тиск на його сім`ю, не спростовують вини обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. В даному випадку з боку потерпілого, враховуючи характер його дій та мотиви поведінки, не було посягання, яке б викликало у обвинуваченого невідкладну необхідність у заподіянні йому шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення відповідного посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу на захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, то такі дії за своїми ознаками набувають протиправного характеру.

Невідкладне повідомлення потерпілим про обставини отримання тілесних ушкоджень поліції, вказує на те, що зважаючи на характер наявних та отриманих при цьому тілесних ушкоджень, потерпілим повідомлено достовірні обставини їх спричинення, що на переконання суду із врахуванням відсутності тривалого часового проміжку після події та узгодження показань потерпілого із іншими, раніше зазначеними показаннями та висновками експертів, спростовує доводи обвинуваченого про неправдивість показань потерпілого та свідків.

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим кримінальним проступком, особу винного, який не працює, одружений, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше не судимий.

Визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений кримінальний проступок, характеризується позитивно, офіційно працює, не перебуває на обліках в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги, не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 1393 грн.80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правпорушенням про стягнення з обвинуваченого 597 500 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином, підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого 1380 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, із врахуванням вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, ч.4 ст.206 ЦПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні злочину та заподіянні ним майнової шкоди доведена.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд враховує те, що потерпілому ОСОБА_5 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях та моральних стражданнях у зв`язку з нанесеними обвинуваченим тілесними ушкодженнями, порушенням нормального ритму життя, внаслідок цього і отриманих травм, які вони мали приховувати у побуті та на роботі, та керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_13 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 5 000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Однак, аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що для виникнення у потерпілого права на відшкодування втраченого заробітку (доходу) обов`язковою умовою є факт втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №906/1318/19 (295/16026/18, провадження №12-68гс21).

В той же час, потерпілим ОСОБА_5 суду не надано належних та допустимих доказів підтвердження ступеня втрати ним професійної працездатності (у відсотках), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5 000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 1380 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази: диски, медичні довідки зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1