печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2053/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника володільця майна, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 002483 від 01.10.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених Офісу Генерального прокурора (далі - прокурор), яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 002483 від 01.10.2014 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002483 від 01.10.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України.

27.07.2023 проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване на ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: 3 флеш носії інформації; 2 банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_3 від 20.06.2017, дійсний до 20.07.2027; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_4 від 03.02.2009, дійсний до 03.02.2019; грошові купюри номіналом 100 доларів США загальна кількість купюр 500, загальна сума 50 000 доларів США; грошові купюри номіналом 2 доларів США загальна кількість купюр 12 загальна сума 24 доларів США, які постановою слідчого визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року клопотання прокурора про арешт майна повернуто прокурору.

Відтак, вищезазначене майно є тимчасово вилученим та підлягає поверненню.

07.02.2024 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, в якій остання вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, про розгляд скарги повідомлена належним чином, просила розглядати скаргу за її відсутності, а неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002483 від 01.10.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення: системних блоків персональних комп`ютерів (СБПК), планшетів, моноблоків, ноутбуків (ППК), носіїв електронної інформації (флеш-карти будь-якого формату, USB-носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), мобільних терміналів, сім-карт, блокнотів, записників, журналів, чорнових записів та інших документів, що містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, грошових коштів в національній та іноземній валюті, здобутих злочинним шляхом (не підтверджених документально), банківських (кредитні та інші) карток, незареєстрованої вогнепальної зброї.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

27.07.2023 проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване на ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: 3 флеш носії інформації; 2 банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_3 від 20.06.2017, дійсний до 20.07.2027; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_4 від 03.02.2009, дійсний до 03.02.2019; грошові купюри номіналом 100 доларів США загальна кількість купюр 500, загальна сума 50 000 доларів США; грошові купюри номіналом 2 доларів США загальна кількість купюр 12 загальна сума 24 доларів США, які постановою слідчого визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002483 повернуто прокурору.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчий або прокурор в судове засідання не з`явилися, будь-яких доказів накладення арешту на майно, яке просить повернути адвокат ОСОБА_3 , підтвердження, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу у кримінальному провадженні або необхідне для проведення експертизи, слідчому судді не надав.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 002483 від 01.10.2014 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 002483 від 01.10.2014 року, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого групи або прокурора групи прокурорів, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002483 від 01.10.2014 року, повернути ОСОБА_4 , вилучене під проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме, грошові купюри номіналом 100 доларів США загальна кількість купюр 500, загальна сума 50 000 доларів США; грошові купюри номіналом 2 доларів США загальна кількість купюр 12 загальна сума 24 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1