УХВАЛА

Справа № 569/4361/24

1-кс/569/1724/24

05 березня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Уренгой, Тюменської області, російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 за погодження із заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та визначенням розміру застави, що перевищує 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , у лютому 2024 року, переслідуючи корисливі мотив і мету направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України призовного віку ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Так, 29 лютого 2024 року, ОСОБА_5 , надав пораду ОСОБА_8 щодо незаконного перетину кордону України та роз`яснив, що він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, для цього йому необхідна фіктивна медична довідка про ніби його лікування в санаторії, який розташований в с. Вишково, Закарпатської області, в подальшому після переїзду через так звані контрольні пункти, які там розташовані невстановлена досудовим розслідуванням особа на власному транспортному засобі переправить їх до Республіки Румунія поза пунктами пропуску через державний кордон України.

У ході подальшого спілкування 29 лютого 2024 року ОСОБА_5 з ОСОБА_8 , було обумовлено суму грошової винагороди за створення умов для безперешкодного перетину державного кордону України в розмірі 8000 доларів США. Крім того, в ході інструктажу, ОСОБА_5 , довів до ОСОБА_8 , порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон.

Далі, 02.03.2024, ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , прибув до місця неподалік готельно-ресторанного комплексу 4х4, що розташований в с. Колоденка, Рівненської області, звідти на транспортному засобі марки «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 виїхали в напрямку м. Львів.

У подальшому, 02.03.2024, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_5 , організував перевезення на транспортному засобі марки та моделі Mercedes Vito з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , з м. Львова до с. Велятино, Закарпатської області.

Далі, 03.03.2024, приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , на транспортному засобі марки та моделі Mercedes Vito з реєстраційним номером НОМЕР_2 , прибули до контрольного пункту, що розташований в с. Вишково, Закарпатської області, де в подальшому на відстані близько 5 км. від лінії державного кордону України з Республікою Румунія, вказані громадяни були затримані працівниками УСБУ в Рівненській області та слідчим Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Отже, ОСОБА_5 , не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 не переправився через державний кордон України через викриття його намірів працівниками Державної прикордонної служби України та узгоджену грошову винагороду в сумі 8000 доларів США не сплатив, так як не переправився через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організації незакінченого замаху на незаконне переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

03.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Причетність підозрюваного до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:протоколом огляду місця події від 03.03.2024, на контрольному пункті, що розташований в с. Вишково, Хустського району, Закарпатської області, де зафіксовано підозрюваного ОСОБА_5 під час спроби перетину кордону з Республікою Румунія разом із ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка від 03.03.2023 ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою підозрюваного, а саме, необхідністю запобігти спробам останнього: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний володіє паспортом для виїзду за кордон, являється фізичною особою-підприємцем, що здійснює міжнародні вантажні перевезення, тому обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в не законний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави та завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 , підозрюється у організації незакінченого замаху на незаконне переправлення особи через державний кордон України, вчиненому з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування. На даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, а також інших можливих співучасників, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, а саме особи, яку він намагався незаконно переправити через державний кордон, відоме місця його проживання, мобільний телефон, а тому останній у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний ОСОБА_5 , постійних доходів немає, а тому є ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Згідно ст. 182 КПК України:

ч.4 - розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ч. 5 - у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 р. - 3 028 грн., тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб становить 242 240 грн. Однак, враховуючи, що ОСОБА_5 , на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється у організації незакінченого замаху на незаконне переправлення через державний кордон України, з корисливих мотивів, особи у віці від 18 до 60 років, яка не мала документів, що надають право на перетин державного кордону України, мав отримати за таку протиправну послугу 8000 доларів США, що за курсом НБУ становить 304 393,6 грн., на час вчинення злочину. На даний час, враховуючи суспільний резонанс та шкоду для обороноздатності держави під час дії воєнного стану, яку заподіяв злочином у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є підстави застосувати до нього заставу понад 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 160 таких мінімумів, тобто - 484 480 грн.

Тому, відносно ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, зважаючи на його майновий та сімейний стан, існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, системність вчинення тяжких злочинів, необхідно при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою визначити заставу в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто суму в розмірі 484 480 грн., що відповідає майновому стану підозрюваного, сумі коштів, якими він міг би незаконно заволодіти в результаті вчинення злочину у якому він підозрюється.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , у лютому 2024 року, переслідуючи корисливі мотив і мету направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України призовного віку ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Так, 29 лютого 2024 року, ОСОБА_5 , надав пораду ОСОБА_8 щодо незаконного перетину кордону України та роз`яснив, що він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, для цього йому необхідна фіктивна медична довідка про ніби його лікування в санаторії, який розташований в с. Вишково, Закарпатської області, в подальшому після переїзду через так звані контрольні пункти, які там розташовані невстановлена досудовим розслідуванням особа на власному транспортному засобі переправить їх до Республіки Румунія поза пунктами пропуску через державний кордон України.

У ході подальшого спілкування 29 лютого 2024 року ОСОБА_5 з ОСОБА_8 , було обумовлено суму грошової винагороди за створення умов для безперешкодного перетину державного кордону України в розмірі 8000 доларів США. Крім того, в ході інструктажу, ОСОБА_5 , довів до ОСОБА_8 , порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон.

Далі, 02.03.2024, ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , прибув до місця неподалік готельно-ресторанного комплексу 4х4, що розташований в с. Колоденка, Рівненської області, звідти на транспортному засобі марки «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 виїхали в напрямку м. Львів.

У подальшому, 02.03.2024, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_5 , організував перевезення на транспортному засобі марки та моделі Mercedes Vito з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , з м. Львова до с. Велятино, Закарпатської області.

Далі, 03.03.2024, приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , на транспортному засобі марки та моделі Mercedes Vito з реєстраційним номером НОМЕР_2 , прибули до контрольного пункту, що розташований в с. Вишково, Закарпатської області, де в подальшому на відстані близько 5 км. від лінії державного кордону України з Республікою Румунія, вказані громадяни були затримані працівниками УСБУ в Рівненській області та слідчим Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

03.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винним, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, репутацію, наявність міцних соціальних зв`язків, майновий стан, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 домашній арешт із забороною підозрюваному залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;утримуватися від спілкування з будь якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;утримуватися від спілкування з будь якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з врахуванням днів затримання, а саме до 01 травня 2024 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці до 01 травня 2024 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання 05 березня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_11