Справа№ 938/976/23
Судове провадження № 1-кп/938/40/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 за №0000029, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, працюючого радіо-телефоністом у Державній пожежно-рятувальній частині №12 (селище Верховина), інваліда ІІ групи, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.290, ч.4 ст. 358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив знищення номерів вузлів транспортного засобу, та використання завідомо підроблених документів.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у 2019 році, в зимовий період часу, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, для власних потреб придбав у невстановленої особи транспортний засіб марки «Mitsubisi Pajero», з реєстраційними номерними знаками республіки Литва НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належав іноземному громадянину. Використовуючи транспортний засіб для власних потреб та усвідомлюючи, що в подальшому необхідно буде розмитнювати придбаний автомобіль, ОСОБА_3 , придбав у 2021 році в зимовий період часу через мережу Інтернет у невстановленої особи підроблене свідоцтво про реєстрацію машини на вказаний транспортний засіб та навесні 2021 року, (точний день та час органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання розміщеного в АДРЕСА_1 , в денний період часу, без дозволу на те відповідних органів, умисно, з допомогою слюсарних інструментів, знищив номер кузова (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), який знаходився з правого боку за заднім колесом на рамі автомобіля марки «Mitsubisi» моделі «Pajero», шляхом затирання його механічним способом та демонтував дублюючу табличку номера кузова (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), яка знаходилася в нижньому правому куті моторного відсіку, таким чином знищивши ідентифікаційні номери номерної панелі кузова транспортного засобу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив знищення номерів вузлів транспортного засобу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України.

Окрім того, ОСОБА_3 , виготовивши при невстановлених слідством обставинах, свідоцтво про реєстрацію машини серією НОМЕР_3 видане 16.08.2018 ГУ Держпродспоживслужба в Івано-Франківській області, яке відповідно до висновку експерта від 26.09.2023 не відповідає бланкам свідоцтва про реєстрацію машини, які знаходяться в офіційному обігу, а також посвідчення тракториста-машиніста, на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 видане 22.11.2019 ГУ Держпродспоживслужба в Дніпропетровській області, яке відповідно до висновку експерта від 26.09.2023 не відповідає бланкам посвідчення тракториста-машиніста, 06 квітня 2023 року близько 13 годин 55 хвилин, рухаючись транспортним засобом марки «Mitsubisi Pajero», автодорогою Р-24, в селищі Верховина, вулиця Івана Франка, Верховинського району, Івано-Франківської області, неподалік магазину «Гудок», та будучи зупиненим працівниками сектору реагування патрульної поліції Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, при перевірці документів, усвідомлюючи, що він використовує для керування транспортного засобу завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію машини серією НОМЕР_3 видане 16.08.2018 та Посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 видане 22.11.2019, пред`явив їх на законну вимогу працівників поліції, тобто використав вказані завідомо підроблені документи.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив використання завідомо підроблених документів (свідоцтва про реєстрацію машини та посвідчення тракториста-машиніста), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.290, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що у 2019 році, коли точно не пам`ятає, він придбав транспортний засіб марки «Mitsubisi Pajero», на іноземній реєстрації, а саме з реєстраційними номерними знаками республіки Литва VVV011. Вказаний автомобіль він використовував для власних потреб, з врахуванням вимог закону, перетинаючи кордон України один раз протягом року. Однак, коли були внесені зміни до законодавства та постала необхідність розмитнення вказаного автомобіля, він вирішив за допомогою мережі інтернет знайти брокера з метою придбання підроблених документів про реєстрацію вказаного автомобіля та посвідчення тракториста машиніста, щоб надалі використовувати автомобіль. Отримавши від брокера, через відділення нової пошти, свідоцтво про реєстрацію машини, посвідчення тракториста-машиніста оформлені на його ім`я, а також державний номерний знак НОМЕР_5 АТ, він весною 2021 року (в період березень- травень 2021 року), точної дати він не пам`ятає, за допомогою болгарки, затер номер кузова автомобіля на рамі, а також демонтував із підкапотного простору автомобіля «Mitsubisi Pajero», металеву дублюючу табличку із номером кузова. На місце демонтованої дублюючої таблички із старим номером, він прикріпив нову табличку, яку отримав від брокера, та номер кузова на якій відповідав номеру у підроблених документах. Щоб прикрити те місце де був старий номер кузова на рамі автомобіля, він наварив на цьому місці металеву пластину. Вказані документи він використовував при керуванні автомобілем «Mitsubisi Pajero», тривалий час, хоча розумів, що вони підроблені. Також на автомобілі він використовував номерний знак НОМЕР_5 АТ.

Весною 2023 року, коли автомобіль «Mitsubisi Pajero», із номерними знаками НОМЕР_5 АТ під його керуванням, був зупинений працівниками поліції, він пред`явив працівникам поліції для огляду наявні у нього підроблені свідоцтво про реєстрацію машини та посвідчення тракториста-машиніста на його ім`я.

Вказав, що вчиняючи дані дії щодо використання підроблених документів та знищення номера кузова, він розумів, що порядок розмитнення автомобіля є зовсім іншим, та не відповідає тому порядку, який застосував він, однак він вчинив так, оскільки не мав достатньо коштів на розмитнення автомобіля у встановленому законом порядку. Також розумів, що керуючи вказаним автомобілем, він використовує підроблені документи. При цьому зазначив, що має посвідчення водія отримане у встановленому законом порядку, однак виготовив посвідчення тракториста-машиніста, оскільки таке було потрібно використовувати разом із підробленими документами на автомобіль.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.290 та ч.4 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив знищення номерів вузлів транспортного засобу, та використання завідомо підроблених документів.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними проступками. ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, є інвалідом з дитинства ІІ групи, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст.290 КК України у вигляді штрафу в розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та у межах санкції ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і у відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

У відповідності до статей 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі в розмірі 5 736,00грн.

Також у відповідності до вимог ст.100 КПК України, слід вирішити питання про долю речових доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.290, ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

-за ст.290 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 , призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 5 736 гривень 00 копійок ( п`ять тисяч сімсот тридцять шість гривень нуль копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 07.07.2023 у виді арешту на майно, а саме: на автомобіль марки «Mitsubisi Pajero», з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_5 АТ, свідоцтво про реєстрацію машини, серії НОМЕР_3 , посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 .

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- підроблене свідоцтво про реєстрацію машини, серії НОМЕР_3 - знищити;

- підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 - знищити;

- транспортний засіб марки «Mitsubisi Pajero», з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_5 АТ-конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6