Справа № 757/5503/24-к Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2350/2024 Суддя в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києвазі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 30 січня 2024 року.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 . Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник в поданій заяві від 30 січня 2024 року не вказала конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР у розумінні положень ст. 214 КПК України.

Не погоджуючись із ухваленим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу у якій указала на його незаконність та необґрунтованість. Звернула увагу на те, що слідчий суддя оцінюючи зміст заяви про кримінальне правопорушення від 30 січня 2024 року надав оцінку її змісту, чим вийшов за межі повноважень, наданих слідчому судді під час розгляду поданої скарги. Апелянт у цій частині звернула увагу на імперативність положень ст. 214 КПК України в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які не передбачають необхідності оцінки заяви про кримінальне правопорушення. На переконання апелянта, заява ОСОБА_6 містить об`єктивні дані, які свідчать про наявність кримінального правопорушення. Апелянт вважала пропущеним строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 13 лютого 2024 року із поважних причин, у зв`язку із чим просила його поновити. Просила скасувати ухвалу слідчого судді від 13 лютого 2024 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 30.01.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

За заявою ОСОБА_6 апеляційний розгляд був проведений у її відсутність.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд скарги був проведений у відсутності ОСОБА_6 . Ця обставина, що пов`язана із направленням ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді призвела до пропуску строку на подачу апеляційної скарги. Пропуск цього строку відбувся поза волею заявника ОСОБА_6 у зв`язку із чим наведені причини пропуску стоку на подачу апеляційної скарги визнаються колегією суддів поважними та дають підстави для поновлення цього строку.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх не обґрунтованими.

Частиною першою ст. 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у випадку надходження заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що відомості до ЄРДР вносяться не по усякій заяві чи повідомленні, а саме по заяві чи повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 дійшов до обґрунтованого висновку про те, що першочергово при розгляду указаної скарги підлягає з`ясуванню те, чи можливо заяву ОСОБА_6 адресовану уповноваженій особі Офісу Генерального прокурора визнавати заявою про злочин.

Чинний КПК України не містить поняття «заява про вчинене кримінальне правопорушення» та перелік ознак, які дають підстави для віднесення певної заяви до заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На думку колегії суддів указані обставини можливо встановити із змісту ч.5 ст. 214 КПК України якою передбачений перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР.

Аналіз положень частин першої та п`ятої ст. 214 КПК України дає підстави стверджувати про те, що заявою про вчинене кримінальне правопорушення є письмове звернення до особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР, про вчинене діяння, яке підпадає під ознаки однієї чи декількох статей (частин статей) Особливої частини КК України із викладенням у цьому зверненні обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення та дають можливість особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, здійснитипопередню правову кваліфікацію цього діяння із зазначенням статті (статей, частини статті, статей) Особливої частини КК України. Зміст указаної вище норми закону указує на те, що для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення достатньо подання заяви, яка формально відповідає зазначеним вище критеріям.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у цій заяві викладена суб`єктивна оцінка певних дій та поведінки судді, не містить викладення обставин, які можуть указувати на вчинення кримінального правопорушення та не містить наведення фактів, які би указували на наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, що в цілому надавало би можливість здійснити попередню правову кваліфікацію і слугувало би підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Із урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та на законних підставах відмовив у задоволенні цієї скарги, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчий суддею рішення.

Аналіз змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді дає підстав стверджувати про те, що у ній зроблені висновки про відповідність заяви ОСОБА_6 вимогам закону, який регламентує вимоги до заяви про кримінальне правопорушення. У цій ухвалі слідчим суддею не робилось висновків про доведеність чи не доведеність події кримінального правопорушення, наявність доказів, якими би підтверджувалася чи спростовувалася ця події, а також інших висновків, які могли би бути зроблені виключно за результатами проведеного досудового розслідування чи судового розгляду. Колегія суддів при цьому повторно стверджує те, що висновки слідчого судді, про не можливість віднесення заяви ОСОБА_6 до заяви про вчинене кримінальне правопорушення ґрунтуються на вимогах закону і є належним чином мотивованими. Наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Колегія суддів також звертає увагу на іншу обставину, яка залишилась поза увагою слідчого судді, але підтверджує його висновки про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 і дає підстави для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, у ході розгляду скарги підлягає доведенню факт подачі заявником заяви про вчинення кримінального правопорушення до органу чи особи, уповноважених на внесення відомостей до ЄРДР за цією заявою, та отримання цим органом/особою такої заяви. Без доведення цього факту відсутні правові підстави для вирішення питання про наявність відповідної бездіяльності, а розгляд даного питання позбавлений будь-якого сенсу. Обов`язок доказування факту подачі зазначеної заяви та отримання її уповноваженим органом/особою лежить на заявнику.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що така заява дійсно була направлена заявником до Офісу Генерального прокурора та ним отримана, що викликало би необхідність внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Не доведення цієї обставини позбавляє можливості слідчого судді задовольнити відповідну скаргу, а колегію суддів - апеляційну скаргу. Наведене підтверджує висновки слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та є додатковим підтвердження необґрунтованості поданої апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 30 січня 2024 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін із доповненнями, викладеними в мотивованій частини ухвали апеляційного суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

ОСОБА_6 поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 30 січня 2024 року залишити без змін із доповненнями, викладеними в мотивованій частини цієї ухвали.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4