У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрівка Комінтернівського району Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

-обвинуваченої за ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2023 року виділено в окреме провадження: провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК; провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Виділено в провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України: екземпляр цієї ухвали; копію (екземпляр) обвинувального акта; копію (екземпляр) журналу судового засідання; копію результатів фіксації перебігу судових засідань технічними засобами; розписки потерпілих.

Виділено в провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України: екземпляр цієї ухвали; витяг з обвинувального акта в частині, що стосується обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України; витяг з журналу судового засідання в частині, що стосується 21-29 грудня 2023 року; результати фіксації судового засідання 21-29 грудня 2023 року технічними засобами.

Задоволено клопотання сторони захисту в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 382 КК України. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України закрито.

Відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 191 КК України.

Відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України.

Наголошено на наявність в прокурора обов`язку підтримувати публічне обвинувачення в цій частині з дотриманням вимог КПК України, зокрема до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у відповідність із вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни у встановленому законом порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу в частині зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни у встановленому законом порядку скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що вказана ухвала суду в частині зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни у встановленому законом порядку є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і є явно незаконним рішенням, прийнятим з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та його основних принципів.

Вказав, що зміна обвинувачення є правом прокурора, яким він може скористатися після виникнення у нього переконання, що обвинувачення потрібно змінити, на підставі встановлених під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Зазначив, що у ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження судом, в іншому складі колегії суддів, після проведення підготовчих дій, відповідно до вимог ст. ст. 342-347 КПК України, розпочато судовий розгляд, оголошено обвинувальні акти, роз`яснено обвинуваченій суть обвинувачення, визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження, відповідно до якого на даний час проводяться допити потерпілих, з одночасним дослідженням документів і їх копій, наданих потерпілими та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Вказав, що на даний час не встановлено під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, які б вказували прокурору на необхідність використання ним права, передбаченого ст. 338 КПК України.

Зазначив, що виконання вищевказаної вказівки суду без зазначення судом того, що саме необхідно привести у відповідність в обвинувальному акті, є неможливим. Вважає, що без дослідження всіх доказів зі сторони обвинувачення є неможливим виконання прокурором такої вказівки суду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи своє рішення в частині зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни у встановленому законом порядку, суд першої інстанції встановив таке.

Як зазначив суд першої інстанції, обвинувачення у цьому кримінальному провадженні сформульовано некоректно таким чином, що не дозволяє визначити ані зміст діяння, яке органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням визначене, як злочинне, ані елементів цього діяння, ані навіть час його вчинення.

В цьому випадку, на переконання суду першої інстанції, обвинувальний акт в частині викладення обставин злочину містить очевидні суперечності та грубі неточності, що унеможливлюють усвідомлення суті висунутого обвинувачення. Таке вочевидь тягне необхідність зміни обвинувачення у суді.

Проте, не зважаючи на тривалий період розгляду справи судом, ці недоліки обвинувального акта прокурором не усунуті; під час судового засідання 21.12.2023 надати пояснення на усунення таких недоліків прокурор не спромігся.

Суд першої інстанції зазначив, що не є стороною у справі та зазвичай не має надавати вказівки стороні обвинувачення, яким чином вона має викладати обвинувачення, чи яким чином має реалізовувати свої права у суді. В той же час, сторона обвинувачення, на відміну від сторони захисту, має процесуальний обов`язок належним чином підтримувати обвинувачення. Та в цьому випадку фактичне нехтування стороною обвинувачення цим обов`язком, не дозволяє суду протягом тривалого часу здійснювати ефективний розгляд цього кримінального провадження.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції вважав за необхідне продовживши розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у загальному порядку, наголосити на наявність в прокурору обов`язку підтримувати публічне обвинувачення в цій частині з дотриманням вимог КПК України, зокрема до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у відповідність із вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції зазначив, що під час зміни обвинувачення прокурору необхідно усунути наявні в обвинувальних актах протиріччя, а саме:

однозначно вказати, чи то прокурором стверджується про вчинення одного злочину щодо розтрати загалом 46.188.163,02 грн., що були отриманими загалом від 1.571 вкладника, чи то у вчиненні двох різних злочинів, передбачених однією частиною однієї статті КК України;

у разі, якщо на думку органів досудового розслідування та публічного обвинувачення йдеться про один єдиний злочин, однозначно уточнити: чи були на думку органів досудового розслідування кошти вкладників ввірені обвинуваченій, чи то вона не отримала їх, але внаслідок свого службового становища могла ними розпоряджатись; чи то ОСОБА_7 , на думку органів досудового розслідування, вчинила розтрату цих коштів лише шляхом перерахування сум до КС "Акорд", чи то шляхом видання кредитів іншим особам; уточнити час вчинення ОСОБА_7 злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_7 належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду до апеляційного суду не з`явилась, причини неявки не повідомила. В апеляційному суді її інтереси представляв захисник ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуване рішення в частині зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни, не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета і наслідки вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступіть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.

Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з наданих судом матеріалів та доводів апеляційної скарги прокурора, у ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 судом, в іншому складі колегії суддів, після проведення підготовчих дій, відповідно до вимог ст. ст. 342-347 КПК України, розпочато судовий розгляд, оголошено обвинувальні акти, роз`яснено обвинуваченій суть обвинувачення, визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження, відповідно до якого на даний час проводяться допити потерпілих, з одночасним дослідженням документів і їх копій, наданих потерпілими та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Тобто, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 прийнятий до розгляду судом першої інстанції як такий, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та наразі проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Водночас, відповідно до вимог ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення.

Отже, зміна обвинувачення є правом прокурора, яким він може скористатися після виникнення у нього переконання, що обвинувачення потрібно змінити, на підставі встановлених під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Як зазначив в апеляційній скарзі прокурор, на даний час не встановлено під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, які б вказували прокурору на необхідність використання ним права, передбаченого ст. 338 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи рішення про зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни, вийшов за межі власних повноважень, та прийняв незаконне рішення.

За такого, прийняте судом першої інстанції рішення в цій частині не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2023 року в частині зобов`язання прокурора до наступного судового засідання привести висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у відповідність з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, шляхом його зміни, -скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3