Справа № 308/8087/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000039, відомості про яке 19.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про накладення арешту у рамках кримінального провадження № 0000039, відомості про яке 19.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Із внесеного клопотання слідує, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за №0000039. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стали матеріали зібрані за повідомленням про виявлення кримінального правопорушення ВБТЗ ГОРВ 27 прикордонного загону про те, що отримано інформацію з приводу того, що на території Закарпатської області група осіб, налагодила злочинну схему незаконного переправлення осіб призовного віку, які підлягають мобілізації до ЗСУ через державний кордон України до країн Євросоюзу.

Згідно відомостей викладених у листі ВБТЗ ГОРВ 27 прикордонного загону від 05.04.2024 року за результатами виконання доручення у даному кримінальному провадженні оперативними працівниками даного правоохоронного органу встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими на даний час особами, налагодили протиправну схему незаконного збагачення, шляхом переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років через державний кордон України поза пунктами пропуску під час воєнного стану.

02.05.2024 в період з 02.23 по 02.47 год., у зв`язку із наявністю невідкладної необхідності, що було пов`язано із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та збереження майна було проведено огляд проїзної частини АДРЕСА_1 , де на час проведення огляду знаходився транспортний засіб марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, на якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював перевезення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до лінії державного кордону, в ході проведення вказаного огляду було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, які добровільно видав гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на ньому здійснював перевезення громадян України до прикордонного села Тисобикень, Берегівського району.

02.05.2024 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор вказує, що мобільні телефони вилучені в ході обшуку з наявними в них сім-картками є речовим доказом, оскільки містять у собі відомості щодо контактів (телефонних дзвінків, смс-повідомлень та контактів в інтернет мережі), та підтверджують факт спілкування із іншими особами, що можуть бути причетними до вказаного кримінального правопорушення.

Вищевказаний транспортний засіб, що був виявлений та вилучений під час проведення обшуку, підпадає під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, так як є засобом який використовувався ОСОБА_6 , як засіб прихованого переміщення осіб до лінії державного кордону, грошові кошти, які вилучені з автомобіля є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в якості винагороди, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що в органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

На підставі наведеного, просив накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 02.05.2024 під час проведення огляду проїзної частини вулиці Музейної в селі Тисобикень, Берегівського району, навпроти будинку №2, де на час проведення огляду знаходився транспортний засіб марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, на якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював перевезення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до лінії державного кордону, в ході проведення вказаного огляду було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, які добровільно видав гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на ньому здійснював перевезення громадян України до прикордонного села Тисобикень, Берегівського району.

Прокурор на розгляд даного клопотання не з`явився.

Від представника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 надійшли до суду письмові заперечення на клопотання, згідно яких вказав, що сторона захисту заперечує проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , вважаючи його немотивованим, за відсутністю підстав, які б обґрунтовували необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, через : відсутність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб; відсутність документального обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб, вилучений під час огляду; недоцільність накладення арешту на транспортний засіб у рамках даного кримінального провадження; не врахування інтересів власника майна, який є законним власником транспортного засобу, оскільки не надано доказів зворотного; відсутність необхідності забезпечення збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Зазначає, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності належить громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 15.11.2023. ОСОБА_9 на підставі договору оренди передав вказаний автомобіль у користування ОСОБА_6 . Отже, ОСОБА_9 має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Вказує, що у зазначеному кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, ані громадянину ОСОБА_6 , ані, тим більше ОСОБА_9 . У вказаному провадженні ОСОБА_9 підозра не повідомлялась, вказана особа до цього часу не допитувалась навіть у статусі свідка.

Сторона захисту вважає, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , не містить на собі жодних слідів жодних злочинів, а отже не являється речовим доказом і не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане свідчить про безпідставне вилучення зазначеного транспортного засобу та відсутність обставин для визнання зазначеного майна речовим доказом. Тим не менше, нічим не мотивуючи, не обґрунтовуючи своє рішення, слідчий приймає протиправне процесуальне рішення про визнання ТЗ речовим доказом. Транспортний засіб автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 не являється знаряддям вчиненого злочину, оскільки не використовувався для виконання об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.332 КК України.

Вважають, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, як накладення арешту на зазначений вище транспортний засіб, а тому, відповідно до вимог КПК України, просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в частині арешту транспортного засобу, - автомобіля марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 який на праві власності належить громадянину ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000039 від 19.01.2024 року за ч.3 ст.332 КК України

На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що з витягу з кримінального провадження № 0000039 слідує, що органом досудового розслідуванням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Згідно з протоколом огляду від 02.05.2024, під час проведення огляду проїзної частини вулиці Музейної в селі Тисобикень, Берегівського району, навпроти будинку №2, на час проведення огляду знаходився транспортний засіб марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, було виявлено та влучено наступне майно: грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, які добровільно видав гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 ; автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на ньому здійснював перевезення громадян України до прикордонного села Тисобикень, Берегівського району.

Постановою слідчого від 02.05.2024 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України, вищезазначені речі, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000039, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024.

Таким чином, прокурором доведено, що вилучені в ході проведення огляду грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 , мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000039 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 , які були вилучені 02.05.2024 року під час проведення огляду, є доказом злочину, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що прокурором доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання в цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчим суддею встановлено, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 , який має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Адвокат в поданих запереченнях вказує, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 може мати будь-яке відношення до кримінального провадження № 0000039 від 19.01.2024 року, в межах якого було вилучено автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_11 на підставі договору оренди.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».

Оскільки другий абзац статті 1 Першого протоколу до Конвенції повинен тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого в першому реченні цієї статті, має існувати розумна пропорційність між застосованими засобами та переслідуваною метою: Суд повинен визначити, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу щодо цього та інтересами відповідної окремої компанії (рішення у справі «Г.І.Е.М.С.Р.Л. та інші проти Італії» [ВП] (G.I.E.M.S.R.L. and Others v. Italy) [GC], заява № 1828/06 та 2 інші заяви, пункт 293, від 28 червня 2018 року).

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії» [ВП] () [GC], заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Разом з тим, будь-яких доказів того, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , необхідний для проведення слідчих дій, матеріали клопотання не містять та стороною обвинувачення під час розгляду клопотання надано не було.

На переконання слідчого судді, прокурором в порушення вимог вказаних статей, не надано слідчому судді жодного доказу на підтвердження тих обставин, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування постановою від 02 травня 2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000039 автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , прокурором у клопотанні не доведено таку мету арешту майна, як збереження речових доказів.

Клопотання прокурора містить лише посилання на ч.1 ст. 98 КПК України, без обґрунтування, за яким із критеріїв зазначеної статті транспортний засіб визнано речовим доказом.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , про арешт якого ставиться питання, має значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України, зокрема, не обґрунтовано в достатній мірі, що автомобіль марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, і які інші відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000039 від 19.01.2024.

Також стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 02.05.2024 року під час проведення огляду проїзної частини вулиці Музейної в селі Тисобикень, Берегівського району, навпроти будинку №2, майно, а саме:

- грошові кошти в сумі 600 доларів США (імітаційних) із номером НF31808085С, які добровільно видав гр. ОСОБА_6

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmі» ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний гр. ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «iPhone 15» ІМЕІ: НОМЕР_3 , належний гр. ОСОБА_8 ;

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1