У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/781/24 № 1-кс/610/426/2024
м. Балаклія25 березня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000181 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

21.03.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 21.03.2024.

Предметом клопотання є майно: предмет схожий на банкноту номіналом 500 гривень, власник якого не встановлений.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.03.2024 при огляді місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речового доказу, який визнано таким за постановою слідчого, та недопущення його приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю забезпечення доказової бази, необхідно здійснити накладення арешту на вилучене майно.

Прокурор просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

17.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000181.

Частиною 2 статті 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Згідно з витягом з ЄРДР про внесення 17.03.2024 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, на початку березня 2024 року невстановлена особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 шахрайським шляхом, тобто шляхом оману заволоділа грошовими коштами в сумі 500 грн, чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_4 .

З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що на початку березня 2024 року приблизно о 10.00 год до неї додому прийшла ОСОБА_5 та попросила позичити їй 200 грн на власні потреби, обіцяла повернути увечері того ж дня. Приблизно о 19.00 год того ж дня ОСОБА_5 прийшла до потерпілої повернути борг. У неї була одна купюра номіналом 500 грн. Потерпіла повернула ОСОБА_6 решту 300 грн купюрами номіналом 200 грн і 100 грн. Після цього ОСОБА_6 пішла, а потерпіла, уважно оглянувши купюру 500 грн, виявила, що вона виготовлена з низькоякісного паперу, з потертою фарбою, та з надписом «не является денежным средством». Таким чином, ОСОБА_6 заволоділа грошовими коштами потерпілої в сумі 500 грн.

20.03.2024 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості поряд з буд. АДРЕСА_1 , під час якого у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено предмет, схожий на банкноту, зразка 2006 року, номіналом 500 грн та поміщено до сейф-пакету «Національна поліція» № RIC2152020.

За постановою слідчого від 20.01.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об'єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на тимчасово вилучене 20.03.2024 в ході огляду місця події майно:

предмет схожий на банкноту номіналом 500 гривень,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1