ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/644/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/240/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволено.

Продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 год 59 хв 12 липня 2024 року із раніше визначеним розміром застави - 53680 грн та обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді від 01 листопада 2023 року у випадку її внесення.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вказані вимоги мотивує тим, що прокурором належним чином необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та не підтверджені доказами наявними у справі, тому є тільки припущеннями.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, а тривале його утримання під вартою негативно позначилося на його здоров`ї, оскільки відсутнє належне лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить ухвалу суду скасувати, міркування прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.330 КПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 своєю поведінкою грубо порушував порядок судового засідання, виражаючись нецензурною лайкою, чим перешкоджав подальшому розгляду справи, а на зауваження не реагував, колегія суддів прийшла до висновку про видалення останнього з залу судового засідання на увесь час судового розгляду.

Так, на розгляді Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 12 липня 2024 року включно, оскільки до спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статті обвинувачення, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його зміни на більш м`який.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які вказують на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, наявність яких стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілу.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого з об`єктивних причин є неможливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до двох місяців, зокрема до 12 липня 2024 року.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Як встановлено, завершити розгляд провадження до закінчення вищевказаного строку неможливо, внаслідок складності провадження, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення судового слідства.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Також судом враховано й дані, котрі характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що у нього відсутні утриманці, міцні соціальні зв`язки.

Приймаючи рішення про продовження строку запобіжного заходу, суд, згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, повно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, встановлені в судовому засіданні дані про особу обвинуваченого та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вірно залишив попередньо визначений розмір застави в мінімальному розмірі, із чим колегія суддів повністю погоджується.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ..

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що у ОСОБА_8 незадовільний стан здоров`я, що на його думку дає підстави для скасування ухвали.

Так, згідно ст.ст.3,49 Конституції України, ст.6 Основ законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я. Відповідно до ст.ст.7,11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

Отже, у випадку захворювання чи погіршення стану здоров`я обвинуваченого, йому буде забезпечена відповідна медична допомога, а отже такий довід апелянта не є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та скасування по суті правильного судового рішення. Також, сама по собі наявність у особи хронічного захворювання не може бути свідченням неможливості перебування особи в умовах установи слідчого ізолятора.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ..

Оцінюючи доводи апелянта про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів, що таке не підтверджується доказами, то колегія суддів вважає їх надуманими оскільки у матеріалах провадження містяться достатні дані, що поза розумним сумнівом з достатньою переконливістю доводять його обґрунтованість та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовною підставою для скасування по суті правильного судового рішення, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді