Справа №454/1810/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000073 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Старий Порицьк Іваничівського району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіти середньої, раніше не судимого, не працюючого

у вчиненні кримінальнго правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 Кримінального кодексу України,

безпосередньо після вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Сокальським районним судом Львівської області 01.04.2024 року у справі №454/684/24 ОСОБА_3 винесено обмежувальний припис строком 6 місяців, згідно якого заборонено: перебувати в місці спільного проживання (перебування), що за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наближатися на відстань 100м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць відвідування постраждалими - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який інший спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вести листування, телефонні переговори з потерпілими або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, про що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений.

Будучи ознайомленим з вимогами обмежувального припису ОСОБА_3 протягом квітня-травня 2024 року, діючи умисно, надалі продовжував проживати в житловому будинку в якому проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і контактувати з ними та всупереч обмеженням зазначеним в обмежувальному приписі, намагався конфліктувати з постраждалими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, порушуючи вимоги обмежувального припису, ОСОБА_3 в період з 01.04.2024р. по даний час проживає у вищевказаному житловому будинку.

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 подав заяву, в якій беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженнями його права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Оцінка суду

Відповідно до положень ч.2 ст.381 ч.2, 3 ст.382 КК України, суд не досліджує докази на підтвердження встановлених обставин. Суд зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи зазначене в заяві визнання винуватості обвинувачений та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, співставивши таке визнання із встанволеними органом досудового розслідування обставинами, приймаючи до уваги те, що ці обставини ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.390-1 КК України, оскільки він не виконав обмежувального припису.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття

Обставин, які обтяжують його покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ст.390-1 КК України передбачає альтернативну міру покарання.

Також, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком;

наслідки та обставини вчиненого проступку (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики за таким;

відсутність обставин, які обтяжують покарання;

те, що він раніше не судимий.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд також визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1