Справа № 591/6401/22
Провадження № 1-кс/591/1329/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000366 від 16.03.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000366 від 16.03.2021 за ч. 1 ст. 122 Кримінального Кодексу України, в якому п`ять разів приймались незаконні постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані слідчими суддями Ковпаківського районного суду м.Суми, однак прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні їх не скасував та не ініціював питання про відсторонення слідчих; за його заявами слідчими суддями Ковпаківського районного суду м.Суми були відведені слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від розслідування кримінального провадження через обґрунтовані сумніви у їх неупередженості. Таким чином, прокурором ОСОБА_4 допускається порушення гарантій ст. 3 ЄКПЛ щодо ефективного офіційного розслідування.

Вважає, що ухвалами слідчих суддів, якими скасовані постанови слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000366 від 16.03.2021, а також якими відведені вказані слідчі, підтверджується незаконність рішень прокурора у кримінальному провадженні та бездіяльність, несумісна з вимогами чинного законодавства.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, вказав на наявність сумнівів в упередженості прокурора через бездіяльність, яку він допускає при розслідування кримінального провадження, відомості ро яке внесені до ЄРДР у 2021 році.

Прокурор в судове засідання не прибув, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.81 КПК України відводи на досудовому розслідуванні розглядає слідчий суддя.

Згідно вимог ст. 80 КПК України прокурору, слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Згідно наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, станом на 12.06.2023 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000366 від 16.03.2021 за ч. 1 ст. 122 КК України здійснюють прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.14).

Однією зі складових засад законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

В судовому засіданні встановлено, що зі скаргами в порядку ст. 308 КПК України ОСОБА_3 не звертався, як і не звертався протягом останніх двох років до прокурора чи слідчого із клопотаннями про проведення слідчих дій, що могло бути дієвим механізмом впливу на хід досудового розслідування зі сторони захисту чи потерпілого.

Обґрунтування сумнівів в упередженості прокурора лише з підстав бездіяльності такого прокурора та скасування рішень слідчих про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.ст.77, 80 КПК України.

За результатами розгляду справи, слідчим суддею не встановлено визначених законодавством обставин (як вказує заявник - наявність сумніві в упередженості чи зацікавленості), які виключають участь прокурора ОСОБА_4 у здійсненні ним процесуального керівництва за досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_3 в частині неналежного здійснення процесуального керівництва, тривалості розслідування за встановлених в судових рішеннях Ковпаківського районного суду м.Суми обставин заслуговують на увагу, але не свідчать про упереджене ставлення прокурора чи сумніви в упередженні останнього до досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням чи його заінтересованості в результатах розгляду.

Повноваження прокурора визначені, зокрема у статті 36 КПК України. Згідно із ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не доводять упередженості та зацікавленості прокурора, не вказують на наявність сумніві в його неупередженості. В разі, якщо заявник вважає, що в діях прокурора є ознаки дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, він вправі звертатися із відповідними зверненнями у порядку та спосіб, що визначені діючим законодавством. Так само, заявник може звернутись до слідчого судді з відповідними скаргами на дії або бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, а також ініціювати процедуру оскарження недотримання розумних строків в порядку ст. 308 КПК України.

За таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволенню, оскільки є безпідставним.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості прокурора Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000366 від 16.03.2021 за ч. 1 ст. 122 КК України не вбачається, то заява ОСОБА_3 про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що непогодження сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурора не є підставою для відводу такого прокурора. Неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час здійснення досудового розслідування може підставою для передачі його процесуальних повноважень іншому прокуророві керівником органу прокуратури в порядку ч. 3 ст. 37 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості прокурора Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_4 , та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу прокурора відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000366 від 16.03.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1