УХВАЛА

01 березня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000029 від 17.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 17.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення в період з грудня 2020 року по січень 2021 року, ОСОБА_8 , директор комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка» Рівненської міської ради» (далі КНП «МСП» РМР), діючи в інтересах та на користь третіх осіб лікарів-стоматологів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не мали жодного відношення до КНП «МСП» РМР, а працювали у КП «Рівненський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рівненської районної ради та підлягали звільненню, вступив у протиправну змову з ними, з особистих мотивів щодо надання їм постійного грошового забезпечення, нарахування трудового стажу у комунальному підприємстві, шляхом їх фіктивного працевлаштування у профілактичному відділенні КНП «МСП» РМР, спільно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розробивши стратегію розтрати коштів місцевого бюджету Рівненської міської ради.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , з використанням свого службового становища забезпечив документальне працевлаштування лікарів-стоматологів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом видачі наказів про прийом їх на роботу до КНП «МСП» РМР, з подальшим обліком їх робочого часу у табелях обліку роботи КНП «МСП» РМР, підпорядкованими йому, як директору підприємства, відповідальними працівниками, а також забезпечив нарахування та виплату, на підставі цього, згідно із помісячних зарплатних відомостей грошової винагороди (заробітної плати), будучи беззаперечно обізнаним, що вказані лікарі-стоматологи не будуть виконувати свої обов`язки та функції, згідно посадових інструкцій, в профілактичному відділенні КНП «МСП» РМР, за адресою: м.Рівне, вул. Соломії Крушельницької, будинок 46, натомість займатимуться приватною медичною стоматологічною практикою поза межами міста Рівне.

В результаті вчинення ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вищевказаного правопорушення місцевому бюджету Рівненської міської ради, в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради () завдано майнову шкоду на загальну суму 539 008, 91 грн., що становить великий розмір.

Крім цього, в період з 04.01.2021 по 31.05.2023, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Рівне, за обумовленим заздалегідь спільним планом, з метою легалізації коштів, здобутих внаслідок спільного вчинення розтрати майна КНП «МСП» РМР, та уникнення їх ідентифікації, використовуючи платіжні банківські картки і рахунки НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (рахунок № НОМЕР_4 ), які перебували у віданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , забезпечив здійснення останніми зміни форми майна, одержаного злочинним шляхом, а саме переведення у готівкові кошти, іноземну валюту та у товари/послуги грошові кошти в розмірі 330 718, 57 грн., які протиправно попередньо отримані від Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка» Рівненської міської ради, з подальшим набуттям, використанням і розпорядженням цими грошовими коштами на власний розсуд.

3. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 191 КК України (розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та в умовах воєнного стану) та ч. 2 ст. 209 КК України (набуття, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, здійсненні фінансових операції з таким майном, зміна форми (перетворення) такого майна, вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, джерела його походження, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо одержано злочинним шляхом, та вчинені за попередньою змовою групою осіб).

09.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Підстави накладення арешту:09.02.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресоюфактичного місця проживання ОСОБА_6 , шо у АДРЕСА_1 де було виявлено та вилучено наступні речі:

- грошові кошти в сумі 420 доларів США, 100 Євро;

- копія документа, чотири банківські картки;

- набір сім-карток, мобільний телефон Realme, мобільний телефон чорно-білого кольору марки Nokia, мобільний телефон чорного кольору марки Nokia.

Вилучені під час огляду вищеперераховані речі, предмети, мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у ході досудового розслідування та судового розгляду, а тому за постановою слідчого від 09.02.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені під час огляду вищеперераховані речі, предмети, мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у ході досудового розслідування та судового розгляду, а тому за постановою слідчого від 09.02.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вилучені під час обшуку речі, документи відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, зокрема є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна у вигляді вилучених у ході обшуку речей є збереження речових доказів: запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Окрім того, у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні оглядів і відповідних судових експертиз з метою отримання і підтвердження відомостей, які свідчать про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 09.02.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою фактичного місця здійснення діяльності ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 420 доларів США, 100 Євро; копія документа, чотири банківські картки; набір сім-карток, мобільний телефон Realme, мобільний телефон чорно-білого кольору марки Nokia, мобільний телефон чорного кольору марки Nokia.

Встановити заборону власнику ОСОБА_6 та будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1