Провадження №: 1-кп/336/944/2024
У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням останнього у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт складений відповідно до вимог процесуального закону, просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження.

Прокурором також заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений та захисник вважали за можливе призначення справи до судового розгляду.

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу обвинувачений зазначив, що не погоджується із пред`явленими обвинуваченням, просив у задоволення клопотання відмовити, або ж залишити можливість внесення застави. Пояснював, що має дружину, яка має дитину із інвалідністю, а тому дружина не працює, доглядаючи за дитиною. Зазначив, що він не має наміру дезертирства, на що посилається прокурор у клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Зазначив, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не отримував. На його думку, ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними. Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути підставою для тримання під вартою. На свідків обвинувачений не може вплинути, оскільки ті проходять військову службу.

Заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Ознайомившись із матеріалами обвинувального акту та наданими документами кримінального провадження, суд не встановив наявність підстав для прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження для справи чи направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності.

Розгляд справи слід здійснювати суддею одноособово, обставини справи не вимагають її судового розгляду в закритому судовому засіданні.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

При вирішенні клопотання прокурора продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 на стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.06.2024 включно. Одночасно, як альтернативний запобіжний захід, визначено розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а також існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від слідства та суду, незаконного тиску на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також недостатність більш м`яких заходів для їх запобігання.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився, і сторонами кримінального провадження не надано будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, враховуючи тяжкість можливого покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, можливість продовження вчинення нових військових злочинів (самовільне залишення місця служби, непокора, невиконання наказу, опір начальникові тощо) пояснення обвинуваченого в судовому засіданні щодо бажання проходити лише альтернативну невійськову службу можуть свідчити про наявність такого ризику, вірогідність незаконного впливу на свідків, у тому числі через можливість доступу до зброї як військовослужбовця, вищезазначеним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо невручення копії клопотання захиснику суд відхиляє за таких підстав.

По-перше, нормами КПК України не передбачено завчасне вручення клопотання про продовження строку запобіжного заходу стороні захисту на відміну від клопотання про обрання запобіжного заходу, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу перевіряється актуальність вже раніше встановлених ризиків, а тому сторона захисту мала достатньо часу з дня попереднього вирішення питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою для спростування перед судом наявності цих ризиків чи обґрунтування зменшення їх рівня, або ж для подання обґрунтованого клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.

По-друге, навіть за приписом ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Вимоги щодо завчасного вручення клопотання захисникові вказана норма не містить.

Судом встановлено, що клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор вручив обвинуваченому ще 27.05.2024, що підтверджується особистим підписом обвинуваченого на зворотному аркуші клопотання та ним самим не заперечується.

Незважаючи на зазначене, суд також надав захисникові можливість ознайомитися з клопотанням, оголосивши для цього перерву в судовому засіданні.

Отже доводи захисника щодо порушення строків вручення клопотання стороні захисту є безпідставними та не можуть вплинути на вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу.

За наведеного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України він або будь-яка інша особа може внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024.

Керуючись ст.ст. 314-316, 336, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, о 12-30 год. 12.06.2024 року, який відбудеться в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Справу розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 135-139 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів, тобто по 27 липня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1