БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/14/24
Справа № 355/792/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

18.03.2024 Березанський міський суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в режимі відеоконференції заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів в кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0000174 від 28.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

11.03.2024 до суду звернувся ообвинувачений ОСОБА_7 з заявою про відвід колегії суддів Березанського міського суду Київської області.

Заява обґрунтована тим, що з березня 2023 у зв`язку з віддаленістю суду від робочого місця захисник ОСОБА_9 приймає участь у судових засіданнях по даному кримінальному провадженню у режимі відеоконференції. Колегія суддів упереджено ставиться до обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , що виражаються у штучному створенні перешкод участі захисника у судовому засіданні. Визначаючи дату наступного судового засідання, колегія суддів безпідставно враховує лише зайнятість інших учасників. 01.02.2024 підключення адвоката по ВКЗ відбулось з запізненням на 35 хвилин з технічних причин, колегія суддів розпочала судове засідання за відсутності захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , та без згоди останнього, залучено ухвалою Березанського міського суду Київської області від 01.02.2024 захисника за призначенням, таким чином усунувши захисника ОСОБА_9 , від участі у справі. У судовому засіданні 22.02.2024 суд продовжив розгляд справи за відсутності захисника за призначенням, і думку не з`ясував обвинуваченого ОСОБА_7 , та адвоката ОСОБА_9 . Ухвалою Березанського міського суду Київської області 29.02.2024 суд встановив факт неналежного виконання своїх обов`язків захисником ОСОБА_9 , і до видалення до нарадчої кімнати з вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову від адвоката ОСОБА_10 , не вирішив питання, завчано про неможливість участі захисника ОСОБА_9 , у судовому засіданні після 11.30, який покинув судове засідання. Також посилався на встановлений графік судових засідань, який було змінено. Обвинувачений ОСОБА_7 посилався на положення п.4ч.1ст.75 КПК України, та вважає, що у діях колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є ознаки упередженості відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_9 , що полягає у створенні штучних умов для неможливості участі захисника ОСОБА_9 у судових засіданнях та нав`язуванні іншого захисника.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав подану заяву про відвід колегії суддів.

Захисник ОСОБА_11 , підтримав заяву свого підзахисного ОСОБА_7 , вказав, що колегія суддів є упередженою по відношенню до нього та обвинуваченого, що є підставою для відводу.

Захисник ОСОБА_8 покладався на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав позицію свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні проти поданої заяви заперечив.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 КПК України відвід, заявлений всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, розглядає цей же склад суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши заяву про відвід колегії суддів та наведені у ній доводи, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, захист обвинуваченого ОСОБА_7 здійснює захисник - адвокат ОСОБА_9 , який діє на підставі ордеру серії КС № 565708 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 924/10 від 25.01.1996, видане Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 01.02.2024 у зв`язку з несумлінним виконанням захисником ОСОБА_9 своїх обов`язків по здійсненню захисту обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, останньому залучено захисника за призначенням та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття до Березанського міського суду Київської області.

За дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 004-100000930 від 27.02.2024, призначено адвоката ОСОБА_10 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.04.2009 № 3956/10) для здійснення захисту за призначенням та надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0000174 від 28.08.2020.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.02.2024 у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову від захисника ОСОБА_10 відмовлено.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.12.2009, п. 66, рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, заява № 33949/02, п. 53, рішення у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), рішення від 24.05.1989.

За об`єктивним критерієм має бути визначено окремо від поведінки судді, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його неупередженість. Вирішальне значення при цьому має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості судді, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Мироненко і Мартенко проти України», рішення від 10.12.2009 року, п. 67).

У відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Не може бути підставою для відводу заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід.

Проаналізувавши заяву про відвід суддів, оцінивши наведені у ній доводи, суд зазначає, що в поданій заяві відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про необ`єктивність чи упередженість суду під час розгляду кримінального провадження, а наведені у ній доводи заявника ґрунтуються на власних припущеннях та суб`єктивній оцінці ходу розгляду кримінального провадження.

Доводи щодо неврахування зайнятості захисника ОСОБА_9 в інших справах є надуманими та безпідставними, оскільки дати та час наступних судових засідань визначаються судом з урахуванням, в тому числі, думки учасників кримінального провадження та з періодичністю, що є об`єктивно виправданою, з метою розгляду кримінального провадження в розумний строк.

Захисник ОСОБА_9 в силу положень ч. 1 ст. 26 КПК України не позбавлений права завчасно подати до суду заяви чи клопотання, в яких повідомити про поважність причин неприбуття в судове засідання у випадку їх виникнення, до яких додати відповідні підтверджуючі такі обставини документи.

При цьому, сама по собі зайнятість захисника в судових засіданнях по інших справах не надає їм безумовної переваги над даним кримінальним провадженням та не може мати наслідком його нерозгляд чи необґрунтоване затягування судового процесу, як і не надає захиснику права покидати судове засідання в даному кримінальному провадження, яке триває. Така позиція позбавляє обвинуваченого права на ефективний захист його інтересів в суді та порушує права інших учасників кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неврахування судом обставини виникнення технічних неполадок під час відеоконференції за участю його захисника не свідчить про упереджене ставлення до нього суду та не є підставою для відводу, оскільки в силу положень п. 46 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Захисник не позбавлений права брати участь в судових засіданнях особисто в приміщенні суду, разом з тим на власний розсуд обрав спосіб участі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, про що клопотав перед судом, тим самим погодившись з встановленими законом вимогами.

Окрім того, суд зауважує, що в судовому засіданні 01.02.2024 розгляд по суті відбувався в присутності захисника ОСОБА_9 , який підключився до судового засідання із запізненням на 35 хв., і всі подальші дії були вчинені судом за його участю, в тому числі і винесення ухвали суду, що підтверджується журналом судового засіданні.

Посилання на проведення судового засідання 21.02.2024 за відсутності захисника за призначенням не свідчать про порушення прав обвинуваченгого ОСОБА_7 , оскільки в даному судовому засіданні обвинувачений був представлений захисником ОСОБА_9 . Окрім того, такі посилання обвинуваченого суд розцінює критично в контексті того, в даному судовому засіданні ні він, ні адвокат ОСОБА_9 не заперечували щодо продовження розгляду кримінального провадження за відсутності іншого захисника, а в подальшому в судовому засіданні 29.02.2024 обвинувачений заявив клопотання про відмову від призначеного захисника, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Твердження обвинуваченого щодо усунення його захисника ОСОБА_9 від розгляду даного кримінального провадження не відповідають дійсності, оскільки захисник допущений судом та приймає участь у розгляді справи, в матеріалах є документи, що підтверджують його повноваження, а обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв про відмову від нього.

В решті доводи обвинуваченого фактично зводяться до непогодження з процесуальними діями та рішеннями колегії суддів під час розгляду даного кримінального провадження, що не може бути підставою для відводу.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 321 КПК України,головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Усунення із судового розгляду всього, що не має значення для кримінального провадження, згідно з цією нормою закону, є обов`язком головуючого.

Згідно ст. 2 КПК України можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є одним із фундаментальних завдань здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Так, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч.1 ст.75 КПК України).

Враховуючи вищенаведені обставини та положення процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що наведені обвинуваченим ОСОБА_7 підстави для відводу колегії суддів є такими, що не створюють обґрунтованих сумнівів у неупередженості суду, крім того, суд, ухвалюючи відповідні процесуальні рішення, діяв колегіально, наводив мотиви їх прийняття, тому суд вважає, що підстави для повторного детального аналізу таких обставин в рамках розгляду даної заяви про відвід відсутні і, відповідно до принципу юридичної визначеності, також суд не буде переглядати власні рішення, які набрали законної сили та є остаточними.

Отже, незгода обвинуваченого ОСОБА_7 з постановленими процесуальними рішеннями суду не є підставою для відводу колегії суддів Березанського міського суду Київської області.

Інших суб`єктивних чи об`єктивних підстав передбачених процесуальним законом для відводу колегії : головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Крім того, в рішенні від 11.03.2011 № 2-рп/2011 Конституційний Суд України наголосив на тому, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи можуть тільки суди апеляційної чи касаційної інстанції. Така оцінка до винесення остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить частинам першій, другій статті 126, частині першій статті 129 Конституції України.

Враховуючи викладене, подана заява про відвід колегії суддів є безпідставною та необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів в кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0000174 від 28.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженю не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3