Справа № 461/2313/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/469/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000017 від 16.01.2024 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід підозрюваному у кримінальному № 0000017 від 16.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 18 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого із погрозою застосування насильства, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, виникає необхідність у застосуванні стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На дану ухвалу слідчого адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

При постановленні ухвали про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до прокурора, слідчого або суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що при обиранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею невірно оцінені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і відповідна ухвала базується лише на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, виїзд на непідконтрольні території у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

- ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є корисливим, вчинялось в умовах ретельної конспірації та приховування своєї протиправної діяльності, для чого залучалась велика кількість співучасників в тому числі і тих, які на даний час невстановлені. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак незастосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою може призвести до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України), свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього.

На думку колегії суддів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого із погрозою застосування насильства, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, виникає необхідність у застосуванні стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя першої інстанції, при постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував підстави та обставини передбачені ст. 177 та ч.4 ст.183 КПК України та підставно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року, якою застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: