№ 207/1862/24
№ 1-в/207/48/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

інспектора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням після закінчення строку випробування щодо ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

По закінченню іспитового строку начальник Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення строку випробування, посилаючись на те, що 17 листопада 2014 року засуджений ОСОБА_5 поставлений на облік Південним районним відділом Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, та відносно нього заведена справа 164/2014.

11 березня 2016 року у відношенні засудженого ОСОБА_5 , Кам`янським ВП порушено кримінальне провадження № 0000294 за ст. 286 ч.1 КК України.

18 вересня 2016 року іспитовий строк у відношенні засудженого ОСОБА_5 закінчився.

20 квітня 2021 року вироком Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_5 , покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2021 року у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, і за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

31 травня 2022 року до Південного районного відділу надійшла ухвала Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 в якій зазначено: вирок Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, в частині призначеного йому покарання змінити. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року та вирок Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року - виконувати самостійно.

Крім того, на адресу Південого відділу пробації надійшов вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2023 року по справі 932/3620/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 , яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року вказаний вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2023 року залишено без змін.

На підставі вищезазначеного, представник органу пробації, просить суд вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року.

В судовому засіданні інспектор Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом встановлено, що іспитовий строк відносно ОСОБА_5 закінчився 18 вересня 2016 року, при цьому 11 березня 2016 року у відношенні засудженого ОСОБА_5 Кам`янським ВП порушено кримінальне провадження № 0000294 за ст. 286 ч.1 КК України, однак ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, його було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000294 - закрито, у зв`язку з чим, наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року.

Крім того, 06 квітня 2022 року ОСОБА_5 звільнений по відбуттю строку покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за яким ОСОБА_5 визнано винним вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2023 року по справі 932/3260/22, вчинено у травні 2022 року, більш ніж через 5 років після закінчення щодо ОСОБА_5 іспитового строку 18 вересня 2016 року.

Вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2023 року виконується самостійно.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.75, 76, 78 КК України, ст.537, 539 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1