Справа № 710/792/24
Провадження № 1-кп/710/117/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобино Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, із середньо-технічною освітою, учасника бойових дій на території України, маючого інвалідність 2 групи, малолітніх дітей на утриманні немає, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Гончарівськ Чернігівської області, у січні 2023 року, точного місця, дати та часу не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи протиправні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керування транспортними засобами, діючи всупереч встановленого законодавством порядку, за для отримання підробленого посвідчення водія, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, діючи всупереч Наказу МВС України від 07.12.2009 №515, яким затверджено Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої персональні дані та власне фотозображення, та таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншою особою, а саме - підроблення у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час посвідчення водія, серії НОМЕР_1 із категоріями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , «D», «ВЕ», «СЕ» від ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку експерта № CE-19/124-24/7906-ДД від 28.05.2024, бланк посвідчення водія НОМЕР_1 - не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою його використання.

Він же продовжуючи свою протиправну діяльність, 13.05.2024 близько 17 год. 30 хв., на перехресті доріг Водяне - Ярославка - Лип?янка - Товмач Звенигородського району, маючи при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім?я та усвідомлюючи, що воно є підробленим, використав вказаний документ, пред?явивши його на законну вимогу поліцейського після зупинки його транспортного засобу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , свою винуватість у вчинені зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, в ході допиту підтвердив обставини вказані у обвинувальному акті. Зазначив також, що замовив собі посвідчення у зв`язку із тим, що у військовій частині , де він перебував на службі, не вистачало водіїв. Шкодував, що так вчинив та каявся.

Прокурор, обвинувачений вважали, що справу можливо розглядати у порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, тому, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд уважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 ч. 4 ст. 358 КК України, за вказаних вище обставин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується відповідно положень ст. 12 КК України, як проступок, обставини, що пом`якшують покарання, характеристику обвинуваченого по місцю проживання, відповідно якої компроментуючих даних на ОСОБА_4 селищна рада не має, раніше не судимий, його молодий вік, те, що обвинувачений не працює, його стан здоров`я, є інвалідом другої групи внаслідок війни, те, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку прокурора щодо міри покарання, який вважав, що необхідно призначити покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також ураховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведених відомостей про особу обвинуваченого, суд уважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1ст.358 КК України - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.

Згідно з ч.1ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2650,48 гривень.

Речові докази підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 в паперовому конверті, що приєднано до матеріалів справи залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Суддя ОСОБА_1