Справа №639/1061/24
Провадження №1-кп/639/250/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 01.02.2024 року за №0000127 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд Узбекистану, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 02 грудня 2019 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт 200 годин, 22 червня 2020 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді арешту строком 2 місяця 13 днів, звільнився з місць позбавлення волі 30 жовтня 2020 р., 13 квітня 2021 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 12 днів, 14 серпня 2023 р. звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяця 21 день, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи раніше судимим за скоєння домашнього насильства, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_4 ,1939 року народження, з якою сумісно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втрати повноцінного сну та відпочинку.

01 вересня 2023 р. о 17.33 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_4 під час якої перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне та фізичне насильство в сім`ї, які полягали у стусанах, штовханнях, ляпасах, образах нецензурної лайкою, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань останній. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 р. ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

02 грудня 2023 р. о 08.15 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_4 під час якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав нецензурною лайкою, принижував та погрожував, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2024 р. ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грв.

11 грудня 2023 р. о 21.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_4 , під час якої перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стосунах, штовханнях та ляпасах, ображав нецензурною лайкою, чим завдав останній фізичного болю та психологічних страждань. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 р. ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи собою неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставинах: 23 січня 2024 р. о 17.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_4 психологічне насильство, яке до цього носило систематичний характер, а саме: кричав на потерпілу, ображав нецензурною лайкою, принижував людську гідність, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення та у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршення якості життя в цілому. Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї бабусі, яка є особою похилого віку (89 років), та з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, основними складовими якого є: - психологічне та фізичне насильств у відношенні своєї бабусі ОСОБА_4 в межах їх сумісного місця проживання; насильницька агресія, що виразилася у вмотивованій деструктивній поведінці, яка спричинила психологічних страждань потерпілій, викликавши у неї психологічний дискомфорт, тобто, негативні переживання, стан напруженості, страху та пригніченості.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю, пояснив суду, що скоїв їх саме так, як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює, повідомив суду, що між ним та потерпілою склалися неприязні відносини та він буває нестриманим, в наслідок чого вчиняє сварки.

Суд звертає увагу, що при наданні показів в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зневажливо ставився до потерпілої ОСОБА_4 , допускав на її адресу негативні висловлювання та звинувачував потерпілу у прискіпливій поведінці до нього.

Потерпіла ОСОБА_4 надала показання про негативну поведінку її онука ОСОБА_5 на протязі тривалого часу ОСОБА_4 є опікуном обвинуваченого з дитинства та виховує його з п`ятирічного віку. ОСОБА_5 зловживає спритними напоями та в наслідок чого вчиняє сварки, не надає можливості відпочивати, ображає та нецензурно висловлюється на її адресу, відбирає гроші, що унеможливлює вести нормальне життя, отримувати лікування, харчування, сплачувати комунальні послуги, тощо. Поведінка ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_4 є агресивною, образливою та такою, що не дає можливості перебувати у спокої та відбувається вже тривалий час.

Обвинувачений та потерпіла вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують його особу.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, умисне систематичне вчинення психологічного та фактичного насильства щодо бабусі, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, негативно характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 засуджений 13 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 12 дням позбавлення волі та 14 серпня 2023 р. звільнився умовно достроково на невідбутий строк 2 місяця 21 день і в зазначений період скоїв кримінальні правопорушення, які є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2021 р.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2021 року та остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04 квітня 2024 р.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1