Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/197/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою освітою, бетоняра аеродромно-будівельного взводу військової частини НОМЕР_1 , маючого захворювання на ВІЛ та гепатит «С», одруженого, утримує трьох дітей, у тому числі дитину-інваліда, тимчасово проживав в АДРЕСА_3 у теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст.172-20 КУпАП, стосовно якого з 17.01.2022 року, Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області вирішується обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів, а саме: з 09 години 30 хвилин, 21 березня 2024 року до 09 годині 30 хвилин, 19 травня 2024 року, з визначенням застави у шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень нуль копійок,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2024 року клопотання задоволено та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів, з визначенням застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити або вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Також встановлено те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_9 застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 20 години вечора до 06 години ранку на 60 днів.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що дана ухвала винесена незаконно, необґрунтовано, невмотивовано та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Захисник вважає, що не взято до уваги, та не надана належна оцінка доказам в нарадчій кімнаті, що відсутні будь які ризики які існують при обранні запобіжного заходу у тримання під вартою. Які були заявлені слідчим та прокурором. Судом не взято до уваги ,що на теперішній час розглядається відносно нього кримінальне провадження і він вніс заставу і належним чином виконує покладені на нього обов`язки. Так що ризики, які заявляє слідчий є необґрунтовані та не доведені.

В обґрунтуванні свого клопотання слідчий, прокурор зазначає, що до підозрюваного ОСОБА_9 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою наявності ризиків, передбачених п.1,2.4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Та дані ризики в ході судового розгляду клопотання доведені не були.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги тяжких захворювань підозрюваного який знаходиться під постійним контролем та наглядом лікарів. Перебіг тяжких захворювань підозрюваного повинен бути під постійним контролем та наглядом, що неможливо зробити в умовах медичної частини слідчого ізолятора.

Також під час прийняття даного рішення судом не взято до уваги в якості доказів доводи захисту,та підозрюваного а саме: у підозрюваного ОСОБА_9 є міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та постійне місце роботи є військовослужбовцем ВСУ. На його утриманні знаходиться дружина, троє малолітніх дітей, з яких син інвалід з дитинства. Також на його утриманні знаходиться інвалід та пенсіонерка бабуся.

З цих підстав захисник вважає, що прокурором та слідчим не надано достатніх доказів для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Та судом ці докази до уваги взяті не були.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0000080.

Під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_9 будучи військовослужбовцем, 14.12.2023 року, приблизно об 20 годині поруч з будинком по АДРЕСА_2 умисно збув ОСОБА_10 наркотичний засіб - канабіс, масою 6,16 грама та психотропну речовину - PVP, масою 0,714 грама, за 2000 грн.

Крім того, з метою збуту повторно незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі66.

21.03.2024 року, під час обшуку за місцем проживання підозрюваного по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено два паперові конверти, в яких знаходилась речовина рослинного походження в сухому стані зеленого кольору яка, відповідно до висновку судової експертизи містить наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, маса якого становить 31,71 грама, які ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

22.03.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2024 року клопотання задоволено та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів, з визначенням застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею в повному обсязі не були дотримані.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя також врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, вчинити новий злочин.

В той же час, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 196 КПК України, слідчим суддею належним чином не перевірені та необґрунтовані обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався лише на характер і тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та наявність ризиків.

Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував належним чином наявність виключних обставин для застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції правильно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого. При цьому, з урахуванням вказаних ризиків, слідчий суддя обмежився лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону та застосував запобіжний захід тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v.Moldova п. 58).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , є недостатньо вмотивованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що слідчим у клопотання та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою навіть з визначенням застави, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, є необґрунтованим.

За наведеного, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що на даний час висновки слідчого судді про необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою не відповідають завданням кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Разом з цим, колегія суддів враховує і особу підозрюваного, стосовно якого розглядається обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України, проте, наразі він є не судимий, військовослужбовець, має захворювання на ВІЛ та гепатит «С», одружений, має на утриманні трьох дітей, у тому числі дитину-інваліда, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, які мінімізують встановлені ризики, його можливої не процесуальної поведінки.

З огляду на обґрунтованість підозри у причетності ОСОБА_9 до інкримінованого йому злочину, існуючі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування забезпечити його дієвість зможе застосування до підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною йому в певний час доби залишати місце проживання, оскільки саме такий запобіжний захід, на переконання колегії суддів, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього, процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, оскільки у клопотанні слідчого та прокурором на момент розгляду клопотання та в апеляційній інстанції не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою застосований до ОСОБА_9 не зможе запобігти встановленим ризикам, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2024 року, стосовно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, в певний час доби.

На підозрюваного ОСОБА_9 покласти наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК УКраїни: - заборонити в період часу з 22.00 години до 06.00 години залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною органом досудового розслідування (слідчим);

- здати на зберігання до відповідних органів, паспорт громадянина України, інші документи на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_9 звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 , організацію її виконання покласти на процесуального прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 ,, та вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4