В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/77/24

Провадження № 1-кп/348/195/24

26 квітня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000200, за обвинувальним актом від 30.01.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , неодруженого, проходить військову службу за контрактом в Національній гвардії України на посаді водія відділення спеціальних автомобілів автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 НГУ, військове звання - старший солдат, не судимого, громадянина України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

Військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_5 , 26.11.2023 біля о 00 год. 40 хв., в темну пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевозячи в салоні даного автомобіля чотирьох пасажирів - ОСОБА_7 , який був непристебнутий ременем безпеки, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю приблизно 130 км/год. ділянкою автодороги Т-09-06 сполученням Надвірна - Івано-Франківськ у напрямку м. Івано-Франківськ, із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, та заокруглення у ліву сторону, і знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_2 , тобто в межах населеного пункту, у порушення вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.2 Розділу 1, п. 1.5 Розділу 1, пп. «б» п. 2.3 Розділу 2, п. «в» п. 2.3 Розділу 2, пп. «д» п. 2.3 Розділу 2, пп. «а» п. 2.9 Розділу 2, п. 10.1 Розділу 10, п. 11.3 Розділу 11, п. 12.1 Розділу 12, п. 12.4 Розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, перевищуючи максимально допустиму в населеному пункті швидкість, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості для руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості на даній ділянці дороги в умовах її заокруглення ліворуч по напрямку його руху, внаслідок чого без причин технічного характеру втратив керованість над вказаним автомобілем та допустив занос автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де автомобіль зіткнувся із залізобетонною опорою електропередач, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_2 .

При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.

п. 1.5 ПДР, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

пп. «б» п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

пп. «в» п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

пп. «д» п. 2.3 ПДР, згідно якого водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

пп. «а» п. 2.9 ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

п. 10.1 ПДР, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.4 ПДР, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_5 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир даного автомобіля марки ««Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку та м`які тканини голови, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, від яких потерпілий загинув на місці події.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушенні у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, надав детальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень. Суду пояснив, що є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ, та 26.11.2023 він знаходився у відпустці. В цей день він біля 22 год. на власному автомобілі марки «Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , заїхав на територію кафе в с. Цуцилів, де зустрів потерпілого ОСОБА_7 , з яким були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,, з потерпілим був знайомий зі школи. Вони спілкували та відпочивали, під час чого він вживав алкогольні напої.

Пізніше біля о 00 год. 40 хв., в темну пору доби, на прохання знайомих підвезти їх, погодився. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевозив в салоні даного автомобіля чотирьох пасажирів - ОСОБА_7 , який був не пристебнутий ременем безпеки, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому рухався зі швидкістю приблизно 130 км/год. ділянкою автодороги Т-09-06 сполученням Надвірна - Івано-Франківськ у напрямку м. Івано-Франківськ, із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, та заокруглення у ліву сторону, і знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_2 , тобто в межах населеного пункту, перевищив швидкість, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості для руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості на даній ділянці дороги в умовах її заокруглення ліворуч по напрямку його руху, внаслідок чого без причин технічного характеру втратив керованість над вказаним автомобілем та допустив занос автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де автомобіль зіткнувся із залізобетонною опорою електропередач, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_2 . В наслідок порушення ним правил дорожнього руху сталася дорожнього транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

У вчиненому щиро розкаявся, вказав що шкодує про вчинене, усвідомив неправомірність його дій, які привели до трагічних наслідків. Просить вибачення у потерпілих. Просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що є матір`ю загиблого ОСОБА_7 . Не була очевидцем ДТП. Про події їй повідомили родичі. Стверджує, що обвинувачений не просив у неї вибачення на досудовом слідстві, тільки висловлювався у судовому засіданні. З мамою обвинуваченого вона спілкувалась. Вона не заявляла цивільний позов. Вважає, що обвинувачений повинен відповісти за свої дії, особливо за те, що сів за кермо в стані алкогольного спяніння, що привело до смертельних наслідків, тому не може бути вибачення. Просить обрати суворе покарання та погоджується із запропонованим прокурором покаранням.

Суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо покарання дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковні за ч. 3 ст. 286-1 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимогам ст.ст. 50 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Згідно положень ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття, яке прослідковувалося під час судового розгляду кримінального провадження, в судових дебатах, в останньому слові, під час якого обвинувачений висловив своє ставлення до обвинувачення, повністю визнав свою вину, дав оцінку власним діям, зокрема щиро висловив жаль щодо смерті потерпілого, неодноразово просив прощення у потерпілої. та активне сприяння розкриттю злочину, зокрема надавання показань, участь в слідчих діях, відсутність будь-яких перешкод з його сторони для провадження досудового розслідування.

Обставиин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також суд враховує, висновки досудової доповіді, складеної Надвірнянським районним відділом філії державної установи "Центр пробації в Івано-Франківській області" від 21.03.2024, відповідно якого ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд бере до уваги форму вини обвинуваченого, яка виражена у формі необережності, обставини вчинення кримінального правопорушення. Так в причинному зв`язку із настанням таких трагічних тяжких наслідків перебувало порушення ОСОБА_5 п.п. "а" 2.9, 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України.

Суд враховує і особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, вчинив кримінальне правопорушення вперше, його виключно позитивні характеристики, зокрема за місцем проживання та місцем проходження військової служби.

Разом з тим, суд враховує тяжкість наслідків, які настали, через порушення обвинуваченим п.п. "а" 2.9, 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку із настанням таких наслідків, а саме спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Суд також враховує думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, зазначала про формальне вибачення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.286-1 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами, і таке покарання буде необхідним, справедливим, і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку суду, застосування ст. 69 КК України, як покликається сторона захисту, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, тяжких наслідків, які настали в результаті порушення обвинуваченим ПДР, не зможе забезпечити мету покарання, тому відсутні правові підстави для застосування у цьому кримінальному провадженні положень ст. 69 КК України, та, відповідно, призначати обвинуваченому покарання з огляду на вказану норму закону.

На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Також у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому процесуальні витрати за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України в загальній сумі 5517 грн. 84 коп.: інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-23/14148- IT від 11.12.2023 в сумі 3246 грн. 00 коп.; інженерно-транспортної судової експертизи № СЕ-19/109-23/14790-IT від 21.12.2023 в сумі 2271 грн. 84 коп., необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки проведення експертиз зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 28.11.2023, на тимчасово вилучене майно, необхідно скасувати.

При вирішенні питання про повернення застави слід керуватись ч. 1 ст. 182 КПК України, відповідно до якої застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2023, за обвинуваченого ОСОБА_5 було внесено заставу в розмірі 80520 грн. 00 коп. заставодавцем ОСОБА_11 .

Таким чином, після вступу вироку в законну силу заставу в розмірі 80520 грн. 00 коп. необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу необхідно залишити заставу.

Строк відбуття покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Відповідно до протоколу затримання особи від 26.11.2023, дата та час фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_5 26.11.2023 о 06 год. 25 хв.

Відповідно до довідки про звільнення серії НОМЕР_4 , ОСОБА_12 був звільнений 28.11.2023 з УВП № 12 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2023, після внесення заставив розмірі 80520 грн. 00 коп.

Отже обвинуваченому необхідно зарахувати в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 26.11.2023 з 06 год. 25 хв. по 28.11.2023 включно, з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_13 в строк відбування покарання строк тримання його під вартою, з 26.11.2023 з 06 год 25 хв. по 28.11.2023 включно, з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити заставу.

Після вступу вироку в законну силу заставу в розмірі 80520 грн. 00 коп. повернути заставодавцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави - процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 5517 грн. 84 коп.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 28.112023, на тимчасово вилучене майно скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , яке знаходиться на арешт майданчику Надвірнянського РУП Івано-Франківської області - повернути власнику ОСОБА_14 .

Речовий доказ: колесо від автомобіля від марки «Реugеоt моделі «308sw», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яке знаходиться на арешт майданчику Надвірнняського РУП Івано-Франківської області - повернути власнику ОСОБА_14 .

Речові докази: оптичний диск, отриманий під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_4 , на якому зафіксовні події, які відбулися одразу після ДТП та стан автомобіля одразу після ДТП; оптичний диск, отриманий з КНП "Обласний клінічний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради, на якому зафіксовні виклик швидкої у с. Назавизів одразу після ДТП, та оптичний диск, отриманий з ГУНП в Івано-Франківській області, на якому зафіксовані виклик працівників поліції, який було зроблено одразу після моменту ДТП - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: біологічні зразки крові ОСОБА_5 - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1