Провадження №11-кп/801/96/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 11 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 зі змінами та доповненнями на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, до затримання не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вказаним вироком визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.08.2021 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дати набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 32209,74 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 7695 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 100000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: зразки крові, дактилоскопічні зразки пальців та долоней рук, зразки букального епітелію, зрізи нігтів з обох рук та змиви з обох рук підозрюваного ОСОБА_8 , які здано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити; скляну ємність з написом «Апельсин Вермут»; скляну ємність з написом «Пшенична горілка» з прозорою рідиною, які здано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Згідно з вироком ОСОБА_8 в період з 07.08.2021 по 08.08.2021 (точний час в ході судового розгляду встановити не надалось можливим) у вечірню пору доби, ОСОБА_8 , перебуваючи разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вживали алкогольні напої. В подальшому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідки, почав наносити чисельні удари кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_10 , доки остання не перестала чинити супротив. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці події.

Відповідно до висновку експерта №762 від 02.11.2021 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: закриту тупу травму грудей у вигляді синців на лівій бічній та задній поверхнях, крововиливів у м`які тканини зліва, чисельних переломів ребер зліва по декільком анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плерви, синці на обличчі, лівій руці, поперековій ділянці зліва, лівій сідниці та лівій нозі. Закрита тупа травма грудей виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознаками небезпечності для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Синці на обличчі, лівій руці, поперековій ділянці зліва, лівій сідниці та лівій нозі виникли від дії тупих твердих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_10 наступила від закритої тупої травми грудей, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, що є безпосередньою причиною смерті.

Такі дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні, вину не визнав. Суду пояснив, що він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносив. У квартиру в якій вони проживали посторонні люди не заходили. Зокрема в квартирі окрім нього, його матері ОСОБА_11 та цивільної дружини ОСОБА_10 більше нікого не було. Проте, звідки з`явились в ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які зазначені в обвинувальному акті, йому не відомо. Обвинувачений додатково повідомив, що ОСОБА_10 спала на надувному матраці, а він на розкладному кріслі. Дійсно були випадки сварки із ОСОБА_10 , проте він не наносив її будь-яких тілесних ушкоджень. До дня виявлення ОСОБА_10 мертвою (11.08.2021), він спілкувався з нею кожного дня, разом виходили в місто, однак куди саме разом ходили не пам`ятає. Обвинувачений зауважив, що пам`ятає, як 07.08.2021 він спілкувався із ОСОБА_10 , оскільки саме в цей день ОСОБА_12 отримувала на картку кошти. Однак, про що в інші дні він говорив з ОСОБА_13 , не пам`ятає. До дня виявлення ОСОБА_10 мертвою він вживав алкогольні напої приблизно на протязі трьох днів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 визнає в частині відшкодування матеріальної шкоди, оскільки це кошти були потрачені на поховання та поминальні обіди за ОСОБА_10 . В іншій частині цивільного позову, а саме щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 не визнав.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні суду повідомив, що ОСОБА_10 це його рідна сестра, яка проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 . Останні ніде не працювали, зловживали алкогольними напоями, проживали за рахунок пенсії сестри, яку ОСОБА_10 отримувала у зв`язку з інвалідністю. Потерпілий додатково зазначив, що в ОСОБА_10 залишилась малолітня дочка Лись ОСОБА_14 , 2010 року народження. Однак, сестра залишила доньку, а сама пішла жити до ОСОБА_8 . Його сім`я, матір та племінниця проживають в одному будинку. ОСОБА_10 раз в тиждень заходила до матері та брала продукти. Про те, що ОСОБА_10 б`є ОСОБА_8 , остання не повідомляла та не скаржилась. Про смерть сестри йому повідомила матір ОСОБА_8 , яка зателефонувавши зазначила, що потрібно приїхати і забрати тіло ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав цивільний позов та просив суд його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Просив суд суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання в виді семи років позбавлення волі. В іншій частині оскаржуваний вирок просить залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить суд звернути увагу на те, що він раніше не судимий, усвідомивши свої дії під час перебування в «Вінницькій УВП», шкодує про вчинений ним злочин, свою вину визнає та щиро кається у скоєному, засуджує свою поведінку, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, через свою матір відшкодував потерпілому ОСОБА_9 частину моральної шкоди в сумі 3 000 грн., також готовий та зобов?язується виплатити суму моральної шкоди в повному обсязі.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, просили її задовольнити. Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого зі змінами та доповненнями, просив залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надсилав. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд відбувся у відсутність потерпілого ОСОБА_9 .

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

За правилами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам закону оскаржуваний вирок в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідає в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як слідує з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На переконання колегії суддів, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 , у виді дев`яти років позбавлення волі відповідає вимогам статті 65 КК України.

Зокрема, розмір покарання обраний з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину проти життя та здоров`я особи, наслідків що настали, даних про особу винного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», вих. №2196 від 16.08.2021, перебуває на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі з 08.05.2012 з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю», відповідно до довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», вих. 29/3919 від 09.08.2020, на обліку у вказаній установі не перебуває та за медичною допомогою не звертався, вину в вчиненні злочину не визнав, в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, а також в теперішній час на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг та в теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, відсутність обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, в межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України.

Колегія суддів враховує, що злочин, який вчинений ОСОБА_8 , посягнув на життя та здоров`я людини, що відповідно до Конституції України є найвищою цінністю в державі.

Відповідно факт визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своє вини після ухвалення оскаржуваного вироку та призначення йому покарання в виді дев`яти років позбавлення волі, на переконання колегії суддів, не свідчить про усвідомлення суспільно-небезпечних наслідків, які настали від його дій, у вигляді смерті потерпілої.

Колегія суддів також не бере до уваги висловлене обвинуваченим під час апеляційного розгляду щире каяття, оскільки, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризує ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Разом з тим, ОСОБА_8 самостійно до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин не з`явився, його дії були викриті співробітниками поліції за викликом його матері. Крім того, усі факти та обставини вчиненого злочину були встановлені правоохоронними органами, жодних нових фактів у справі, ніж ті, що були встановлені слідством самостійно, обвинувачений не повідомляв, під час судового розгляду, фактичні обставини вчиненого злочину не визнав, а тому колегія суддів зазначає, що не достатньо повідомити суду під час апеляційного розгляду лише про факт каяття.

Водночас намагання обвинуваченого через свою матір частково відшкодувати потерпілому шкоду в сумі 3000 гривень та подальші запевняння виплатити суму моральної шкоди в повному обсязі є лише мізерною спробою виправити вчинене. При цьому, вказане не перебуває в такому співвідношенні з іншими встановленими судом обставинами, що в цілому може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру покарання до семи років позбавлення волі.

Зрештою покарання в виді дев`яти років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 50 КК України, узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, є справедливим, адекватним вчиненому злочину, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів його апеляційної скарги із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 426, 532КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 зі змінами та доповненнями - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4