Справа № 203/5533/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0003067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.11.2005 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186. ч. 2 ст. 289, ст.ст.70,69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 28.07.2006 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 5 місяців 22 дні;

- 23.09.2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 18.12.2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2008 року, остаточно до призначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 03.01.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 01.11.2013 року Жовтневим судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 15.05.2015 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2013 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнився з місця позбавлення волі 10.03.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 21.05.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 24.10.2019 року, зазначений вирок Голосіївського районного суду м. Києві від 21.05.2018 року скасовано, засуджено за ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнився 19.06.2023 року по відбуттю строку покарання;

- 09.11.2023 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 28.11.2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закони України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ з 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України. У подальшому, Президентом України неодноразово підписано закони про продовження строку дії воєнного стану, останній раз Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України 01.05.2023 року № 254/2023, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18.08.2023 року, 31.07.2023 року, біля 10:00 години перебуваючи біля автовокзалу, розташованому по АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , який ставив свій велосипед марки «Leader» rover біля парапету на автомобільному майданчику, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та він визначив об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_6 , велосипед «Leader» rover.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшовши до велосипеду «Leader» rover, вартістю 6650 грн., відкотив його від парапету де він стояв, після чого з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, на велосипеді «Leader» rover, вартістю 6650 грн., з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 6 650 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини його вчинення так, як викладено у вироку вище, та пояснив, що, перебуваючи 31.07.2023 року о 10.00 годині, біля автовокзалу у м. Дніпрі, побачив як не знайомий йому чоловік ставив свій велосипед марки «Leader» біля парапету на автомобільному майданчику, та, дочекавшись, як цей чоловік піде, відкотив цей велосипед від парапету та поїхав на ньому. Після цього, продав велосипед, а гроші витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 без його участі. Також, зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає. Покарання обвинуваченому просив обрати на розсуд суду.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання предметів речовими доказами.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується, як тяжкий злочин, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, обставину, що його обтяжує - рецидив злочинів, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Так, частиною 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом ОСОБА_3 скоїв 31.07.2023 року, тобто, до засудження його вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 року.

Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 року, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, менш суворого покарання за цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 18.04.2024 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його перебування під вартою, а саме, з 01.08.2023 року по 18.04.2024 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №197-23 від 29.09.2023 року в розмірі 238 (двісті тридцять вісім) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Речовий доказ - велосипед марки «Leader», який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1