Справа № 946/3212/24
Провадження № 1-кс/946/1045/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.11.2018 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 17.04.2020 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71, 78 КК України приєднано частину невідбутого покарання та призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 186 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що 24.02.2024 року, близько 01:00, в період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, надалі продовжено строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 18.08.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України № 3276-ІХ від 18.08.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затверджено Законом № 3564-IX від 06.02.2024 та достовірно знаючи що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_5 , перебуваючи біля ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, розуміючи злочинний характер своїх дій, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, з метою заволодіння чужим майном, із застосування насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вдарив потерпілу по руці у якій остання тримала мобільний телефон марки «Nokia» моделі «G21», в результаті чого телефон впав не землю. Після цього, ОСОБА_5 підібрав з землі мобільний телефон та різким рухом руки, зірвав з тіла потерпілої сумку, в якій знаходилися грошові кошти на загальну суму 550 грн., таким чином відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «G21», вартістю 6000 грн., жіночою сумкою, вартістю 500 грн. та грошовими коштами на суму 550 грн. Після цього покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7050 грн. За наявності достатніх доказів, 26.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану. 01.03.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням останнього в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 25.04.2024 року. Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 18.02.2024 близько о 00:00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, попросив у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон «Tecno Spark 7» під приводом здійснити телефонний дзвінок, вийшов із кімнати, де перебував потерпілій та в подальшому покинув приміщення квартири АДРЕСА_5 , направився у невідомому напрямку, залишивши при цьому мобільний телефон «Tecno Spark 7» при собі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1626,08 гривень. 08.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 11.03.2024, кримінальні провадженні № 0000280 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та кримінальне провадження № 0000304 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, об`єднано в одне провадженні №0000280 за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України. Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури від 15.04.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000280 від 24.02.2024 до трьох місяців, тобто до 26.05.2024 року. Як посилається слідчий у своєму клопотанні, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє заявлене клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що у справі призначено психологічну експертизу, однак вона ще не проведена, висновку немає.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначив, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України. Підстав для зміни запобіжного заходу не має. Обставини та ризики не змінилися.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав. Поросив домашній арешт. Зазначив, що хотів би вибачитися перед потерпілою, хоче відшкодувати шкоду.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати домашній арешт за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики не доведені, не підтверджені. Доказів наявності наміру переховуватися від слідства не надано. Свідки та потерпіла вже допитані. Тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для обрання найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

26.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді від 01.03.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 25 квітня 2024 року.

08.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 11.03.2024, кримінальні провадженні № 0000280 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та кримінальне провадження № 0000304 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, об`єднано в одне провадженні № 0000280 за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури від 15.04.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000280 від 24.02.2024 до трьох місяців, тобто до 26.05.2024 року.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом видачі та огляду; протоколом пред`явлення особи до впізнання; протоколом огляду предмету.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто усвідомлюючи, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до10 років, може спробувати переховуватися від органів досудового слідства та суду; 2. незаконно впливати на потерпілу, у вказаному кримінальному провадженні, оскільки суд відповідно до ст. 23 КПК України отримує показання безпосередньо, а тому підозрюваний шляхом погроз або вмовлянь може впливати на потерпілу, з метою зміни нею свої показів та таким чином уникнення відповідальності за вчинене правопорушення; 3. вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, останній неодноразово вже був судимий за вчинення майнових злочинів та продовжує вчиняти нові злочини проти власності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як це може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладені обставини, менш суворі запобіжні заходи, у тому числі застава, домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно доУказу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, надалі продовжено строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 18.08.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України № 3276-ІХ від 18.08.2023, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024, затверджено Законом № 3564-IX від 06.02.2024.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період строку досудового розслідування, а саме до 26 травня 2024 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 24.04.2024р. о 16:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1