КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/6578/22
Провадження № 1-кп/552/108/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000691 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримала, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та не змінилися, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим ризикам. Просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник щодо задоволення клопотання заперечували, вважають його необґрунтованим та безпідставним. Просили у разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 13.05.2024. До зазначеного часу розгляд даного кримінального правопорушення закінчено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на теперішній час існують, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, можливе вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійних джерел та офіційних доходів не має.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими значно збільшується.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає, що є всі підстави для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд вважає, що визначений обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

З метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні необхідно забезпечити проведення відеоконфереції з Державною установою «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 176, 181, 183, 331, 336, КПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2024 року включно.

Залишити ОСОБА_4 заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця свого реєстрації, проживання, перебування без дозволу суду, в провадженні якого перебуватиме справа;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Доручити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити проведення відеоконференції о 13 год. 00 хв. 25 червня 2024 року та о 13 год. 00 хв. 08 липня 2024 року за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1