Справа № 305/1022/24
Номер провадження 1-кс/305/136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бєлорєчєнський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, на утриманні має 3 малолітніх дітей, одруженого, не працює, не судимого,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 18.03.2024 за №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у березні-квітні 2024 року, під час дії воєнного стану в Україні, введеного Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану» і продовженого з 14.02.2024 на 90 діб, зокрема Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадянина України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розробив план щодо сприяння незаконному переправленню громадянина України через державний кордон України, шляхом його переміщенню через ділянку державного кордону України з Румунію у АДРЕСА_2 , за грошову винагороду у розмірі 2 300 доларів США. 14.04.2024 ОСОБА_5 мобільним телефоном надав вказівку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибути 15.04.2024 до будівлі магазину «Маркет Рахів», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де передати ОСОБА_11 частину грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією у сумі 1000 доларів США. 15.04.2024 близько 09:00 години, ОСОБА_10 виконуючи попередньо надану ОСОБА_5 вказівку, прибув до ділянки дороги поблизу будівлі магазину «Маркет Рахів», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 , з метою виконання раніше розробленого ним плану, провів інструктаж ОСОБА_12 , щодо його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, у тому числі надав поради щодо поведінки на блок-постах Державної прикордонної служби України, розповів, що незаконне переправлення відбуватиметься через ділянку державного кордону України з Румунією на березі річки Тиса у АДРЕСА_2 , та надав вказівку ОСОБА_12 передати йому частину грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією у сумі 1000 доларів США та у подальшому прибути 17.04.2024 о 21:00 годині до с. Ділове, де очікувати наступні вказівки ОСОБА_5 . Однак, 15.04.2024 близько 09:40 години на ділянці дороги поблизу будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , під час отримання від ОСОБА_12 частини грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією у сумі 1000 доларів США, протиправні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками Національної поліції України та Державної прикордонної служби України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, доводиться зібраними доказами, а саме: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду та вручення грошових коштів, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; характеризуючими матеріалами, та іншими матеріалами кримінального провадження. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, необхідністю застосування відносно ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. ОСОБА_5 під час досудового розслідування може переховуватися від органів досудового слідства з метою недоведення його вини, оскільки усвідомлює, що в разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення його буде засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Також встановлено, що ОСОБА_5 немає постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, а тому наявні ризики, що будучи на волі він зможе безперешкодно покинути місце проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Окрім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 шляхом вмовляння, підкупу чи погрози з метою можливої зміни вже даних ними показів у даному кримінальному провадженні на його користь або відмови від показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходів, обґрунтовано підозрюється у здійсненні незаконного переправлення осіб через державний кордон України з Румунією, заробляючи таким чином на проживання. Вказана обставина також свідчить про правопорушення. наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення. На думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 5 ст. 177 КПК, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення: особисте зобов`язання не можливо застосувати через те, що ОСОБА_5 має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що безперешкодно може виїхати із свого місця постійного проживання метою уникнення кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 ; особисту поруку не можливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, з відповідною заявою до органу досудового розслідування не зверталась; заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що органу досудового розслідування не відомий фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_5 , а крім того, жоден громадянин не звернувся із заявою про можливість внесення такої застави на відповідний депозитний рахунок; домашній арешт неможливо застосувати, враховуючи те, що ОСОБА_5 має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Отже, на думку сторони обвинувачення, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ним, покладених процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього переховуватись від слідства та суду, та вчиненню нових злочинів. З огляду на викладене просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Белореченський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з дати його фактичного затримання.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, просять таке задовольнити, оскільки обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, які зазначені у клопотанні, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання органу досудового розслідування, пояснив, що він не заперечує щодо обрання запобіжного заходу щодо нього, але іншого, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя встановив, що 18.03.2024 до ЄРДР за № 0000161 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 332 КК України, де викладено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, до СВ Рахівського РВП надійшов рапорт з СКП Рахівського РВП про те, що громадянин ОСОБА_17 за грошові кошти здійснює незаконне переправлення громадян України через державний кордон України з Румунією на території Рахівського району.

ОСОБА_5 15.04.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

У судовому засіданні досліджені документи, надані стороною обвинувачення в обґрунтування повідомленої ОСОБА_5 підозри, а саме: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України від 15.04.2024, протокол огляду та вручення грошових коштів від 01.04.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 15.04.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15.04.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 15.04.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 15.04.2024.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно могли мати місце факти незаконного переправлення громадян України за грошові кошти, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке є тяжким злочином та за яке передбачено покарання - позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий 09:45 15.04.2024, але в судовому засіданні було встановлено точний час затримання - 10:15 год 15.04.2024.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Зокрема суд враховує те, що ОСОБА_5 будучи підозрюваним у кримінальному провадженні, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини у вчиненні даного злочину, перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності. Також є ризик, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, адже останній на даний час ніде не працює та не має жодних доходів. Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, взявши до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, та те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме змогу перешкоджати досудовому розслідуванню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, впливати на свідків з метою зміни показань, прихожу до переконання, що для запобігання вказаних ризиків застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, в даному випадку, не може забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, отже до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Межі розміру застави залежать від установленого кримінальним законом ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Відповідно до частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави ще не обирався та й відповідно ним не порушувався, злочин, в якому він підозрюється не належить до тих, які унеможливлюють застосування застави, тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу, встановлену ст. 182 КПК України у 30 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, оскільки обставини даного кримінального правопорушення, обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також критерії, зокрема те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та водночас не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним засобів для гідного людини проживання. Злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 належить до категорії тяжких злочинів, тому межі розміру застави частиною 5 статті 182 КПК України встановлені від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року встановлено на рівні 3028 гривні. Отже, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде забезпечувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягаря.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бєлорєченський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, з середньою освітою, не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 10:15 годині 13 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бєлорєченський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, зокрема на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бєлорєченський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали до 13 червня 2024 року.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бєлорєченський, Верхньотоємського району, Архангельської області, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , такі обов`язки:

1. прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду;

3. повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк до 13 червня 2024 року.

У разі невиконання зазначених вище обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 слід визначити до 10:15 год 13 червня 2024 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1