Справа № 482/1601/19
Номер провадження 1-кп/482/9/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 16.08.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопетрівське, Новоодеського району, Миколаївської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України (вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.09.2021 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., штраф сплатив 02.11.2021)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в присутності: потерпілої ОСОБА_7 представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , який приймає участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

09.07.019 в денний час (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме теля (бичка) червоного кольору, що належить його сусідці ОСОБА_7 та випасався неподалік будинку ОСОБА_5 , а саме на перетині вулиці 8-го Березня та АДРЕСА_1 .

Того ж дня, приблизно о 16.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, з метою власної наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно підійшов до теля (бичка) червоного кольору віком 3 місяці та відчепив його від ланцюга, яким він був прив`язаний. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи мотузку, повів теля до свого домоволодіння.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3510 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що дійсно влітку 2019 року в денний час (більш точного часу не пам`ятає), він перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на викрадення теля (бичка) червоного кольору, що належить його сусідці ОСОБА_7 , який випасався неподалік будинку ОСОБА_5 , а саме на перетині вулиці 8-го Березня та АДРЕСА_1 . Того ж дня, після обіду, він підійшов до теля (бичка) червоного кольору віком приблизно 3 місяці та відчепив його від ланцюга, яким він був прив`язаний. В подальшому ОСОБА_5 , повів теля до свого домоволодіння, де зарізав його та розділив на м`ясо, частину якого в подальшому у нього вилучили працівники поліції під час обшуку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2019 року, зранку (точну дату та час не пам`ятає), вона вивела теля (бичка) до місця випасу біля будинку її сусіда ОСОБА_5 . Ближче до вечора вона прийшла забрати теля, але його на місці не було. Коли вона шукала теля, то почула в подвір`я сусіда ОСОБА_5 глухі удари. Коли вона зайшла до нього у двір, то побачила, що він рубає м`ясо. Вона відразу зрозуміла, що ОСОБА_5 викрав її теля та розділив його на м`ясо. Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до працівників поліції. Коли вони приїхали, то ОСОБА_5 на подвір`я їх не пустив та взагалі не вийшов до працівників поліції. Наступного дня працівники поліції провели у ОСОБА_5 обшук, вилучили частину м`яса, яке передали потерпілій.

Згідно витягу з ЄРДР за № 0000346 від 10.07.2019 підтверджується проведення досудового розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України за заявою ОСОБА_7 від 09.07.2019 про те, що 09.07.2019 невстановлена особа в період часу з 15.00 до 20.00 таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, село Новопетрівське, провулок Нагорний, в бік руху від вулиця 8 Березня, викрала 3-х місячного теля (бичка) чорного кольору, що належить ОСОБА_7 .

Рапортом помічника чергового СРПП №1 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області від 09.2019 про надходження заяви від ОСОБА_7 про те, що 09.07.2019 о 21.31 год. за адресою: АДРЕСА_2 вона виявила крадіжку свого теля. Через деякий час заявниця прийшла до своїх сусідів навпроти та виявила, як вони рубають її теля.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2019, згідно якого до СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулася ОСОБА_7 з заявою про те, що в період часу з 15.00 год. До 20.00 год. 09.07.2019 невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу викрала 3-х місячного теля (бичка), чорного кольору, яке залишено було пастися по провулку Нагорному в селі Новопетрівське, Новоодеського району, Миколаївської області.

Протоколом огляду місця події від 09.07.2019, згідно якого об`єктом огляду є ділянка місцевості в напрямку руху з вулиці 8-го Березня до провулку Нагорного в с.Новопетрівське, Новоодеського району, Миколаївської області, де виасалося теля (бичок) чорного кольору.

Довідкою Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 11.07.2019 за № 894 про те, що відповідно до записів у книзі господарського обліку №12 у підсобному господарстві гр. ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 утримується ВРХ: корови 2 голови, телята 2 голови.

Протоколом обшуку від 11.07.2019, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.07.2019 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 та відеозаписом до нього встановлено, що під час обшуку виявлено та вилучено з морозильної камери 18 пакетів з частинами туші бичка. Крім того на території саду ОСОБА_5 добровільно видав сокиру та вказав на місце, де він викинув копита, голову, хвіст теля.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.08.2019 з підозрюваним ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розказав та на місці показав галявину поблизу його будинку за адресою: АДРЕСА_1 в напрямку руху до вулиці 8-го Березня звідки він 09.07.2019 року приблизно о 16.00 год. викрав бичка, якого привів до себе додому, та в подальшому розділив тушу на м`ясо.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи викладені обставини обвинуваченим під час проведення з ним слідчого експерименту 15.08.2019, суд вважає їх послідовними, логічними і вільними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі і їм не суперечать. Виходячи з цього, суд приймає до уваги його покази та відтворення обставин кримінального правопорушення, вважає їх правдивими, та такими, що разом з іншими доказами можуть бути покладені в основу обвинувачення у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду не заперечував факту отримання крадіжки бичка, який належить ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

При цьому, між діями обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразились в крадіжці теля у потерпілої та суспільно небезпечними наслідками у вигляді спричинення ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3510 грн. є прямий причинний зв`язок.

Виходячи із сукупності встановлених обставин вчиненого діяння, враховуючи суд приходить до переконання, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та встановлених під час судового розгляду, його винуватість доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме відповідно до ст.12 КК України вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який хоча на сьогоднішній день вважається не судимою особою, але раніше був засуджений за умисні корисливі злочини, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, не працює, постійного джерела доходу не має.

Суд також враховує заяву потерпілої ОСОБА_7 про часткове повернення їй майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання під час судового розгляду не встановлено і про них не йдеться в обвинувальному акті.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.09.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. штраф ОСОБА_5 сплачено в повному обсязі 02.11.2021.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка в судовому засіданні зазначила, що бажає отримати тільки відшкодування шкоди, завданої їй діями ОСОБА_5 та вважає, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, а саме у вигляді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України можливо ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 3510 грн. та моральної шкоди в розмірі 25.000 грн.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи питання цивільного позову представника потерпілої суд дійшов наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. В частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, а саме в частині розміру моральної шкоди зазначив, що заявлені позовні вимоги в розмірі 25 000 грн. не відповідають характеру вчинення злочину.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала.

Таким чином суд вважає, що цивільний позов, щодо матеріальних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи те, що обвинувачений визнав цивільний позов, вина обвинуваченого доведена, представником потерпілого долучені усі необхідні документи, що підтверджують витрати з боку потерпілого.

Щодо моральної шкоди, то суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Судом встановлено, що дійсно потерпіла є мешканкою села, тримає у своєму господарстві ВРХ, за рахунок якої мала сподівання на доходи в майбутньому. Крім того потерпіла є пенсіонеркою. Після вчинення злочину, мала проблеми з психологічним здоров`ям. Суд вважає за таких обставин, що достатнім відшкодуванням моральної шкоди за даних обставин є стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: сокиру на дерев`яній рукоятці, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 - 3510 (три тисячі п`ятсот десять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, що складає в загальній сумі 13 510 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1