Справа № 466/2035/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/359/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0000028 від 04 січня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід підозрюваному у кримінальному №0000028 від 04 січня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№19)».

Дія ухвали закінчується 25 квітня 2024 року включно.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 116800,00 грн.(сто шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого судді та в подальшому до суду;

2) не відлучатися за межі м. Дубляни, без дозволу слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт за адресою реєстрації у АДРЕСА_1 .

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що суд ухвалою зазначеного слідчого судді від 27.02.2024 задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 116800 грн., яка є неспроможною до сплати підзахисним з причин відсутності у його розпорядженні чи близьких йому осіб достатніх для цього коштів.

Зазначає, що судом не повною мірою враховано наявність обставин, які характеризують особу підзахисного і стан його здоров`я, а саме те, що він є інвалідом III групи загального захворювання по життєво, є раніше не судимим.

Звертає увагу, що підозрюваний не має намірів до ухилення від слідства та суду, як і не бажає вчиняти тиск на свідків або учасників провадження, але натомість декларує намір сприяти встановленню всіх обставин інкримінованого злочину для прийняття справедливого рішення.

Відтак ухвалу слідчого судді вважає протиправною, оскільки слідчий та прокурор не обґрунтували, а припустили наявність передбачених законом ризиків, мотивуючись фактично лише тяжкістю санкції інкримінованих правопорушень та їх кількаепізодністю.

Про призначення справи до апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 були повідомлений завчасно у передбачений законом спосіб.

При цьому, з метою забезпечення права підозрюваного ОСОБА_7 на участь в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження за його апеляційною скаргою, враховуючи, що останній на даний час перебуває у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», було прийнято рішення про здійснення апеляційного розгляду у режимі відеоконференції між Львівським апеляційним судом та вказаною установою.

Однак, підключення відеоконференції з участю підозрюваного не відбулося з технічних причин. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб. Також, адвокат ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі зазначив щодо розгляду справи без його участі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000028 від 04 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту та у їх збуті, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також у зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту та у їх збуті, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області із дотримання вимог ст. 208 КПК України 26.02.2024 о 19:35 год. затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.02.2024 слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_11 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту та у їх збуті, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 02.02.2024 та 26.02.2024, протоколом обшуку від 26.02.2024 по місцю проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 26.02.2024, протоколами допитів в якості свідка ОСОБА_12 , речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Так, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Колегією суддів оцінено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Шевченківського районного суд м. Львова дійшов правильного враховано те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; крім цього, підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не навчається, розлучений не має на своєму утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей або осіб похилого віку, що свідчить про відсутність міцних соціально стримуючих факторів, які б створювали перешкоди для переховування від органу досудового розслідування; може незаконно впливати на свідків, експертів; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), колегія судів вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Покликання апелянта на те, що підозрюваний що ОСОБА_7 є інвалідом та не був раніше судимий, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Щодо розміру визначеної застави, з якою не погоджується адвокат, то на думку колегії суддів, при його визначенні судом першої інстанції належним чином надано оцінку відповідним обставинам, враховано особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, у зв`язку з чим обґрунтовано визначено заставу, розмір якої, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги не є завідомо непомірним для підозрюваного, та зможе гарантувати належне виконання ним процесуальних обов`язків, й визначена в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційних скарг не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянтів немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2024 року, якою застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 квітня 2024 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: