Справа № 308/5105/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000503 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні за №0000503 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у якому просить накласти арешт на речі, які були вилучені в ході затримання ОСОБА_4 , в ході особистого, а саме: три купюри номіналом 100 євро з с.н.:EA, VA, SD, три купюри номіналом 50 євро з с.н.: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , UD, одна купюра номіналом 5000 Форинтів з с.н.BL5411410, три купюри номіналом 1000 форинтів з с.н. JD6384928, JF8897865, DH6114574, одна купюра номіналом 500 Форинтів з с.н.EM7907549, Банкінська картка OTPBank з № НОМЕР_3 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_4 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_5 , Банкінська картка TAKAREKBANK з № НОМЕР_6 , Банкінська картка ErsteBank з № НОМЕР_7 , мобільний телефон марки iPhone 14 Pro чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi 13 Т» сірого кольору.

Клопотання надійшло на адресу суду 21.03.2024 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 19.03.2024 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 01 лютого 2024 року у невстановленому місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей, з метою їх сексуальної експлуатації, заздалегідь знаючи та розуміючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступив у попередню змову з іншими невстановленими особами, з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні осіб жіночої статі на території Закарпатської області, їх переміщенні за кордон до Королівства Камбоджа, з метою сексуальної експлуатації у формі надання сексуальних послуг.

Так, 01 лютого 2024 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленою особою, реалізовуючи умисел, направлений на вербування людини, вчинене з метою експлуатації, за допомогою мобільного зв`язку, запропонував ОСОБА_6 високооплачувану роботу за кордоном, та запропонував зустрітися для обговорення інших деталей щодо даної роботи.

03 лютого 2024 року близько 11 години 00 хвилин близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел направлений на вербування, зустрівся за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 , де знаючи, що остання перебуває у скрутному матеріальному становищі, здійснював переконання щодо доцільності та вигідності заняття проституцією на території країн Азії, гарантував гідні умови проживання, харчування, дотримання прав та інтересів, їх охорону та високу заробітню плату та вмовив її при наступній зустрічі прибути разом з ОСОБА_7 .

Після чого, 21 лютого 2024 року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел направлений на вербування, зустрівся за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 де продовжував запевняти останніх про гідні умови праці, забезпечення безкоштовного переміщення та оплати авіаквитків. ОСОБА_5 надав вказівку останнім надіслати йому особисті фотографії в одязі і в купальнику та заповнити анкету про ріст, вагу, сімейний стан, кількість дітей, володіння мовами, дату закінчення строку дії паспорта, з якої країни можуть здійснювати виліт на літаку та дату можливого виліту.

Після чого 28 лютого 2024 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел направлений на вербування, зустрівся за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 де почав демонструвати на своєму мобільному телефоні останнім відеозаписи та фотографії з нібито місця роботи, а саме: готельні номера для проживання, меню харчування, місця надання послуг сексуального характеру тощо, та запевнив, що її чекають гарні апартаменти, умови проживання, а її клієнтами будуть порядні люди, у зв`язку з чим остання буде почувати себе у повній безпеці. Тоді ж ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть працювати в Королівстві Камбоджа, однак для цього йому необхідно надіслати скан-копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон, для подальшого виготовлення візи.

Так, 03 березня 2024 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_5 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_7 аудіо-повідомлення, в якому пояснив, що відповідальність за поїздку він залишає за собою, тим самим запевнив потерпілу ОСОБА_7 в безпеці вищевказаної праці.

Для того, щоб ОСОБА_7 виявила бажання виїхати на роботу за кордон ОСОБА_5 повідомляв інформацію про можливість хорошого, без проблемного і забезпеченого життя, якого можна легко досягнути заробляючи значні суми грошей, працюючи повією за кордоном, таким чином впливав на її свідомість, намагаючись викликати у неї інтерес до зайняття проституцією та отримати від ОСОБА_7 згоду на таку діяльність, тобто вербував її для експлуатації у сфері надання оплатних сексуальних послуг у Королівстві Камбоджа.

Після чого, 05 березня 2024 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_5 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_7 аудіо-повідомлення, в якому знову наголосив, що йому необхідно скан-копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, для подальшого виготовлення візи та необхідність надати фотографії потерпілої ОСОБА_7 .

Так, 11 березня 2024 року близько 11 години 16 хвилин, після отримання вищезазначеного, ОСОБА_5 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_7 електронний документ, який являється візою в Королівство Камбоджу (Kingdom of Cambodia).

Того ж дня близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_5 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_7 аудіо-повідомлення, в якому пояснив, що вже придбав авіаквиток на 18.03.2024 до Королівства Камбоджа та наголосив на тому, що ОСОБА_7 в такому разі вже повинна здійснити поїздку, так як всі необхідні документи готові.

Після цього, 14 березня 2024 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_5 в додатку «Viber» надіслав ОСОБА_7 електронний документ, який являється авіаквитком на літак до Королівства Камбоджа, тим самим забезпечив можливість переміщення потерпілої за кордон з метою сексуальної експлуатації та надав вказівку роздрукувати його. Тоді ОСОБА_5 . повідомив потерпілій ОСОБА_7 про те, що в період часу з 01 години 00 хвилин по 03 годину 00 хвилин 18 березня 2024 року він приїде на власному автомобілі до м. Ужгород, де зустрінеться з нею та здійснить її переміщення через державний кордон України, забезпечить її вчасне прибуття до аеропорту в м. Відень де передасть її невстановленій особі, для подальшого виліту в Королівство Камбоджа.

Після цього, реалізуючи всій протиправний умисел, спрямований на переміщення людини та передання третім особам з метою експлуатації 18 березня 2024 року близько 02 години 12 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою автомобіля марки Renault моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_8 запросив ОСОБА_7 до автомобіля та цього ж дня близько 08 години 25 хвилин здійснив виїзд через КПП «Косино», що за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 де був затриманий працівниками поліції.

18.03.2024 в ході затримання ОСОБА_4 , в ході особистого обшуку виявлено та вилучено: Три купюри номіналом 100 євро з с.н.: НОМЕР_9 , VA, SD. Три купюри номіналом 50 євро з с.н.: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_10 . Одна купюра номіналом 5000 Форинтів з с.н.BL5411410, Три купюри номіналом 1000 форинтів з с.н. JD6384928, JF8897865, DH6114574, Одна купюра номіналом 500 Форинтів з с.н.EM7907549, Упаковано до спец. пакету PSP1186057, Банкінська картка OTPBank з № НОМЕР_3 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_4 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_5 , Банкінська картка TAKAREKBANK з № НОМЕР_6 , Банкінська картка ErsteBank з № НОМЕР_7 , Упаковано до спец. пакету PSP1186066, Мобільний телефон марки iPhone 14 Pro чорного кольору, Упаковано до спец. пакету WAR1111561, Мобільний телефон марки «Xiaomi 13 Т» сірого кольору. Упаковано до спец. пакету WAR1111557.

Прокурор зазначає, що вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Вилучені мобільні телефони мають значення для кримінального провадження, а також для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування. Вони можуть містити сліди вчинення злочинів (дзвінки, переписки, фото, відео тощо). За допомогою вказаних мобільних телефонів міг підтримуватися зв`язок з ОСОБА_8 з потерпілими та іншими особами, які причетні до кримінального правопорушення, або за допомогою яких через електронні пошти або програми через мережу Інтернет, соціальні мережі, могла передаватися інформація, яка стосується вчинення даного кримінального правопорушення.

Вилучені грошові кошти мають значення для кримінального провадження, так як вони могли бути отримані за незаконну діяльність пов`язану з вербуванням, переміщенням людини з метою експлуатації. На вилучені банківські картки могли надходити грошові кошти за таку протиправну діяльність як з території України так із-закордону.

Прокурор вказує, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою: забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі. Крім того, зазначає, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно подано з метою забезпечення конфіскації майна, зважаючи на те, що санкція ч.2 т. 149 КК України передбачає конфіскацію майна як вид покарання

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду поданого клопотання повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання з долученими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Із долученого до матеріалів клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 07.02.2024 року слідує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато за фактом того, що громадянин України ОСОБА_9 у змові із громадянином ОСОБА_10 разом з іншими невстановленими особами вчиняють дії пов`язані з торгівлею людьми, зокрема громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вербують двох мешканок міста Ужгород ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з подальшим вивозом їх до країн Європейського Союзу з метою сексуальної експлуатації.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 18.03.2024 року слідує, що слідчим СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 був проведений обшук затриманої особи ОСОБА_14 під час якого було виявлено та вилучено: три купюри номіналом 100 євро з с.н.:EA, VA, SD, три купюри номіналом 50 євро з с.н.: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_10 , одна купюра номіналом 5000 Форинтів з с.н.BL5411410, три купюри номіналом 1000 форинтів з с.н. JD6384928, НОМЕР_11 , DH6114574, одна купюра номіналом 500 Форинтів з с.н.EM7907549, Банкінська картка OTPBank з № НОМЕР_3 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_4 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_5 , Банкінська картка TAKAREKBANK з № НОМЕР_6 , Банкінська картка ErsteBank з № НОМЕР_7 , мобільний телефон марки iPhone 14 Pro чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi 13 Т» сірого кольору.

18.03.2024 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме у вербуванні, переміщенні людини з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілих, вчиненого щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Постановою старшого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 18.03.2023 року вказані вище вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000503 від 07.02.2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000503 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання у відповідності до п.1 та п.3 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.149 КПК України.

Частиною 2 ст.149 КК України передбачено відповідальність за торгівлю людиною, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення, обману, шантажу, матеріальної чи іншої залежності потерпілого, його уразливого стану або підкупу третьої особи, яка контролює потерпілого, для отримання згоди на його експлуатацію, вчинені щодо неповнолітнього або щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, або поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого чи його близьких, або з погрозою застосування такого насильства.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що частина майна, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: мобільний телефон марки iPhone 14 Pro чорного кольору та мобільний телефон марки «Xiaomi 13 Т» сірого кольору, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема могло зберегти на собі його сліди кримінального правопорушення, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів

Що стосується вимог клопотання прокурора в частині накладення арешту на три купюри номіналом 100 євро з с.н.:EA, VA, SD, три купюри номіналом 50 євро з с.н.: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , UD, одна купюра номіналом 5000 Форинтів з с.н.BL5411410, три купюри номіналом 1000 форинтів з с.н. JD6384928, JF8897865, DH6114574, одна купюра номіналом 500 Форинтів з с.н.EM7907549, Банкінська картка OTPBank з № НОМЕР_3 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_4 , Банкінська картка А-Банк з № НОМЕР_5 , Банкінська картка TAKAREKBANK з № НОМЕР_6 , Банкінська картка ErsteBank з № НОМЕР_7 , то слідчим суддею не вбачається правових підстав для арешту такого майна, з огляду на те, що прокурором не доведено, що дані речі є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак може бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим у задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень п.2, ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Враховуючи наведене вказане майно, на яке ухвалою слідчого судді не накладено арешт, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна, слідчому судді надано не було та під час розгляду клопотання не встановлено.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч.2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження, на речі, які були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 14 Pro чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi 13 Т» сірого кольору.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1