Справа № 302/290/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Знаменка Білозірського району Херсонської області, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10.02.2024 року, близько об 11-00 годині ОСОБА_5 , з метою вчинення незаконної рубки деревини породи ялина, направився в квартал АДРЕСА_2 та яке входить до складу Соймівського лісництва філії «Міжгірське ЛГ», де з корисливою метою, умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, усвідомлюючи протиправність своїх дій та караність, знаючи про заборону рубки сироростучих дерев, використовуючи бензопилу марки «GS-680» та сокиру, скоїв самовільну рубку сироростучої деревини породи ялина в загальній кількості трьох сироростучих дерев з діаметрами пнів 40, 38. 36 см. кубомасою 3.08 м.куб., які розрізав на сортимент та за допомогою вантажного самохідного транспорту перевіз з лісового масиву в населений пункт по місцю проживання, які використав для власних потреб, а при повторному перевезенні деревини 14 лютого 2024 року, близько о 07-00 год. був виявлений працівниками філії «Міжгірське ЛГ» ДСГП «Ліси України». Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу та спричинив шкоду відповідно до висновку судово-економічної експертизи №СЕ-19/107-24/1946-ЕК від 23.02.2024 року на загальну суму 37695,57 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та суду пояснив про обставини вчинення ним злочину, при цьому зазначив про наступне: 10 лютого 2024 року, у денний час, приблизно о 11-00 годині він на саморобному транспорті направився до урочища «Лопушне», що знаходиться в АДРЕСА_1 та за допомогою бензопилу марки «GS-680» та сокири, які взяв із собою, здійснив рубку сироростучої деревини породи ялина в кількості трьох дерев, які в подальшому розрізав на декілька фрагментів та на вантажному саморобному транспорті перевіз з лісового масиву за місцем свого проживання, які використав для власних потреб, оскільки йому необхідна була деревина, щоб замінити старий помост у хліві. А коли він повторно перевозив деревину 14 лютого 2024 року, зранку о 07-00 год., його зупинили працівники Міжгірського лісового господарства та вилучили зрублені ним дерева породи ялина, які складали чотири фрагменти, а також належну йому бензопилу та шину до неї. У вчиненому щиро розкаюється, про скоєне шкодує та запевнив суд, що належні висновки він для себе зробив та подібного більше не повториться. Заявлений прокурором цивільний позов визнає у повному обсязі, згодний відшкодувати потерпілому у найближчий час заподіяну матеріальну шкоду в сумі 37695,57 грн. З висновком судово-економічної експертизи, якою визначена шкода у вказаному розмірі, згодний. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.246 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Об`єктом цього злочину є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища. Диспозиція ст.246 КК України вказує, що цей злочин спрямований на ліс та інші захисні лісові насадження.

Об`єктивна сторона злочину виражається в незаконній порубці лісу та це всі випадки відділення дерев і чагарників, які знаходяться в лісі, від кореня незалежно від використовуваних засобів та способів (сокира, пилка чи інші предмети) та їх перевезення.

Незаконна порубка у захисних та інших лісових насадженнях фізичними особами без відповідного дозволу (тобто лісорубного квитка або ордера), або хоча і тими, що мають квиток (ордер), але не на тій ділянці, не в тій кількості, або порубка дерев і кущів не тих порід, на які було дано дозвіл та перевезення вказаних дерев, є вже достатніми підставами для кваліфікації діяння за ст.246 КК України.

Згідно примітки до статті 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Отже, суд вважає правильною кваліфікацією органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про спрямованість умислу на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

Підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, при цьому обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти довкілля, та який відноситься до категорії нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, суд враховує ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки: він одружений, на утриманні обвинуваченого знаходяться двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та обвинувачений офіційно ніде не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, проте має сезонні заробітки та мінливий дохід від сезонних робіт, також на теперішній час ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно: з сусідами підтримує дружні відносини, вимогливий до себе, користується авторитетом і повагою серед молоді та односельчан, скарг на його поведінку не надходило, депутатом не являється, що вбачається з характеристики старости Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради № 222 від 16.02.2024 року, на диспансерному обліку у нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_5 на теперішній час не перебуває, хронічних захворювань не має, інвалідом певної групи не являється.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_5 на даний час одружений, проживає у будинку, в якому присутні всі умови для проживання, живе за рахунок тимчасових заробітків по селу, коштів йому вистачає на його проживання та сім`ї, дружина також працює в дитячому садочку помічником кухаря, матеріально від своїх рідних не залежить. Алкогольні напої, наркотичні речовини ОСОБА_5 не вживає, до скоєного ставиться негативно, вину визнає та шкодує про те, що так сталося. Запевнив, що належні висновки для себе зробив. Та представник центру пробації прийшов до висновку, що ризик небезпеки ОСОБА_5 для суспільства оцінюються як середній, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, та його наслідків, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, матеріальний та сімейний стан, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення проти довкілля, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, позицію представника потерпілого ОСОБА_4 , який просить визначити ОСОБА_5 покарання на розсуд суду, підтримує заявлений прокурором позов, а також враховуючи зміст досудової доповіді представника центру пробації, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Підстав для застосування положень статей 69,75.76 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, до ОСОБА_5 , третя особа: філія «Міжгірське лісове господарство ДГСП «Ліси України», про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 3 частини 1 ст.91 КПК України передбачено, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Статтею 22 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду кримінального провадження доведено, що злочинними діями ОСОБА_5 спричинено шкоду державі в особі Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області на загальну суму 37695,57 гривні, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №СЕ-19/107-24/1946-ЕК від 23.02.2024, якою визначено розмір шкоди, заподіяної державі незаконною порубкою дерев. Та оскільки сума заподіяних матеріальних збитків підтверджується належними доказами та обвинуваченим ОСОБА_5 визнана у повному обсязі та останнім не оспорюється, тому заявлений прокурором позов про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню 37695 грн. 57 коп. з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Міжгірської селищної ради, в межах заявлених позовних вимог та в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає доведеним факт заподіяння протиправними діями ОСОБА_5 матеріальної шкоди Міжгірській селищній раді в зазначеному розмірі, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, у розмірі 37695,57 грн.

Щодо застосування спеціальної конфіскації, суд виходить з наступного.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Також, положеннями ч.10 ст.100 КПК визначено, що застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання (постанови Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 689/30/21; від 03 серпня 2022 року у справі № 161/5183/20; від 09 квітня 2020 року у справі № 676/2199/19).

Згідно з п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, за допомогою бензопили марки «GS-680», яка була застосована як знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, при цьому документів на підтвердження її придбання, суду не надано, у зв`язку з чим вказана бензопила та шина до неї підлягає спеціальній конфіскації на підставі ст.96-1, п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.118, ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у даному кримінальному проваджені судової економічної експертизи №СЕ-19/107-23/1946-ЕК від 23.02.2024 року, в сумі 3029 гривень 12 копійок, що підтверджується відповідною довідкою судового експерта сектору економічних досліджень Закарпатського НДЕКЦ Дьордяй В.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: чотири сортименти деревини породи ялина: d-2,5 м.; d-2,9 м.; d-3,2 м; d-3,2 м., які передані на відповідальне зберігання майстру лісу Соймівського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_9 , суд вважає необхідним залишити законному володільцю, а саме потерпілій стороні - філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України; бензопилу марки «GS-680» та шину до неї, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, суд вважає за необхідне примусово безоплатно вилучити у власність держави, як знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, застосувавши, відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України, спеціальну конфіскацію.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, 128, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов прокурора, який діє в інтересах держави в особі Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, до ОСОБА_5 , третя особа: філія «Міжгірське лісове господарство ДГСП «Ліси України», про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (р/р UA 0007423, ГУК у Закарпатській області /Міжгірська ТГ/24062100, ) матеріальну шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення, в розмірі - 37 695 (тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні судової економічної експертизи №СЕ-19/107-24/1946-ЕК від 23.02.2024 року, в сумі - 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- 4 (чотири) сортименти деревини породи ялина: d-2,5 м.; d-2,9 м.; d-3,2 м; d-3,2 м., які передані на відповідальне зберігання майстру лісу Соймівського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_9 - залишити за належністю потерпілій стороні - філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»;

- бензопилу марки «GS-680» та шину до неї, які передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, згідно квитанції № 795 (номер книги обліку №590) - конфіскувати в дохід держави.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_11