ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/810/24 Справа № 204/3135/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000485 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, так як останній день для подачі апеляційної скарги припав на вихідний день, також просить ухвалу слідчого судді скасувати, та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що підозра, - є необґрунтованою, та не підтверджується доказами, доданими до клопотання.

Також прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає з бабусею похилого віку та має на утриманні дитину, яка є особою з інвалідністю, на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, також наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Клопотання захисника ОСОБА_7 щодо поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи ухвала слідчого судді була постановлена 01 квітня 2024 року, строк подачі апеляційної скарги закінчується 06 квітня 2024 року, що є вихідним днем ( субота), а тому останнім днем для подачі скарги є 08 квітня 2024 року , адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу - 08 квітня 2024 року, тому апеляційна скарга є такою, що подана в строк, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2022 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 29.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив, що має партнера ОСОБА_10 , який є керівником одного з відділень "Ідея Банк" та в нього є проєкти сільськогосподарської діяльності ( закупівля посівного матеріалу, різного обладнання та техніки), в які він інвестує гроші, отримує відсотки та кредитує аграрну діяльність ТОВ "Агро-Атом", керівником якої є ОСОБА_11 . В подальшому під час розмови безпосередньо з ОСОБА_12 , він отримав інформацію щодо вкладу грошей під великий відсоток на короткий термін, та після надання ОСОБА_13 грошових коштів, останній попередив, що надалі ОСОБА_8 як довірена особа буде займатися питаннями щодо займу коштів. Далі він з ОСОБА_8 уклав шість розписок щодо займу грошових коштів на суму 266 954 доларів США та 800000 гривень , однак по вказаним розпискам жодних платежів не було повернуто, ОСОБА_8 зустрічі уникає, кошти не віддає;

- копіями розписок від ОСОБА_8 про отримання позики;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 13.03.2024 року, який впізнав чоловіка під №4, який брав у нього в борг під розписку грошові кошті. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення для впізнання чоловік під №4 є ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/26540-ПЧ від 08.09.2023 року, відповідно до якого рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_8 у розписках: від 12.04.2021 року на суми 100000 гривень, 400000 гривень, 300000 гривень, 16954 доларів США; від 05.04.2021 року на суму 50000 доларів США; від 05.05.2021 року на суму 200000 доларів США, - виконані ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.02.2024 року та протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2024 року та 13.03.2024 року за участю свідка ОСОБА_14 , який впізнав осіб, які були присутні на зустрічі при вирішенні питання щодо повернення ОСОБА_15 грошових коштів;

- іншими доказами, доданими до клопотання.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність обґрунтованої підозри, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Посилання сторони захисту на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2023 року ( справа №199/6510/23) про стягнення з ОСОБА_8 грошових коштів, при цьому сума боргу є частиною грошових коштів , які є підставою для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів суддів не бере до уваги з огляду на таке.

Існування між підозрюваним та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені в певному правочині, саме собою не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року ( справа №127/18013/20 )

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року ( справа № № 5-250кс16), наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень ОСОБА_8 є доведеною.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, враховуючи те, що на цей час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, підозрюваний може виїхати за межі країни, або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні для зміни їх показів в суді, при цьому, до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.До клопотання долучені покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 та протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 свідка ОСОБА_14 , а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджуються тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не в повному обсязі виявлено та вилучено уставні документи, бухгалтерську та фінансово-господарську звітність ТОВ "АГРО-АТОМ" з метою підтвердження, чи спростування надходження грошових коштів потерпілих у кримінальному проваджені, не встановлено мобільні термінали за допомогою яких здійснювалося спілкування між співучасниками злочинної організації та потерпілими під час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, роль підозрюваного як виконавця, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає з бабусею похилого віку та має на утриманні дитину, яка є особою з інвалідністю, на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, так як зазначені обставини не були стримуючими факторами.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що:-особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень за ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, у вчиненні яких підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу Україн

Тому слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255 КК України, а саме участі у злочинній організації протягом тривалого часу (з квітня 2020 року по 30.03.2024 року), діяльність якої спричинила потерпілим значну майнову шкоду.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4