КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження заапеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у великих розмірах, та залишив її зберігати при собі, з метою подальшого збуту третім особам до 15 лютого 2023 року.

У подальшому, 15 лютого 2023 року, о 16 годині 09 хвилин, за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 24, працівниками поліції зупинено ОСОБА_6 . Після чого, 15 лютого 2023 року, у період часу з 18 години 52 хвилили по 19 годину 25 хвилин, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та в подальшому вилучено 22 поліетиленові згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які останній зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/8315-НЗПРАП від 16 лютого 2023 року, надані на дослідження кристалоподібні речовини містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кристалоподібних речовинах складає 1,379 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/9103-НЗПРАП від 09 березня 2023 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, що знаходилась у вісімнадцяти безбарвних пакетах з полімерного матеріалу з пазовими замками, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині складає 7,76г.

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кристалоподібних речовинах складає 9,139 г. PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року, № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №2 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з наказом № 280 від 15 травня 2015 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено, що до 0,15 г PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), є невеликим розміром, від 1,5 г до 15,0 г, є великим розміром, 20,0 г і більше, є особливо великим розміром.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року відносно ОСОБА_6 змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України - 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції ухвалив вирок, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 прокурором, зокрема, надано суду витяг з ЄРДР. Однак, витяги з ЄРДР не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто не підтверджують мету збуту психотропних речовин.

Також, апелянт зазначає те, що суд послався на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 307 КК України на протокол огляду предмета від 16 лютого 2023 року, а саме мобільний телефон «Redmi», який був вилучений у ОСОБА_8 та який містив акаунти в телеграмі на інших мобільних номерах, які ОСОБА_8 не належали, тому наявність на телефоні акаунтів, які ОСОБА_8 не належали і який телефон отримав у тимчасове користування в кінці січня 2022 року - не підтверджують мету збуту психотропних речовин саме ОСОБА_8 , а не іншою особою.

Окрім того, вказана слідча дія, яка оформлена протоколом огляду предмета від 16 лютого 2023 року, була проведена слідчою ОСОБА_9 , яка включена до складу групи слідчих лише 17 лютого 2023 року, тобто вказана слідча дія була проведена неуповноваженою особою, тому вказаний протокол огляду телефону від 16 лютого 2023 року є недопустимим доказом.

На думку захисника, суд першої інстанції незаконно послався на витяг з ЄРДР, як на доказ підтвердження повноважень слідчої ОСОБА_9 на проведення слідчої дії - огляду телефону 16 лютого 2023 року, оскільки витяг з ЄРДР не є належним та допустимим доказом на підтвердження повноважень особи - слідчої ОСОБА_9 станом на 16 лютого 2023 року, оскільки слідча ОСОБА_9 була включена до складу групи слідчих лише 17 лютого 2023 року.

Таким чином, вказана слідча дія була проведена неуповноваженою особою, тому вказаний протокол огляду телефону від 16 лютого 2023 року є недопустимим доказом, та суд першої інстанції незаконно послався на нього як на підтвердження винуватості ОСОБА_6 .

Окрім того, апелянт зазначає, що рапорт командира взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПА ОСОБА_10 від 15 лютого 2023 року зареєстрований за №4276 від 15 лютого 2023 року, не є доказом у кримінальному провадженні, оскільки нормами КПК України не передбачено рапорт у якості доказів, про що слушно зазначив суд в ході судового розгляду, розглядаючи клопотання сторони захисту щодо виклику для допиту патрульного ОСОБА_10 у якості свідка. Натомість у вироку суд першої інстанції послався на нього на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Окрім того, вказаний рапорт складався працівником правоохоронного органу як сторони обвинувачення, тому він не є належним та допустимим доказом, який би достовірно свідчив про винуватість обвинуваченого.

Окрім того, захисник звертає увагу на те, що відносно ОСОБА_6 патрульними був проведений особистий обшук затриманого, а не поверхневий огляд, тобто патрульні діяли всупереч нормам КПК України та ЗУ «Про Національну поліцію», що тягне за собою незаконність процедури особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , вилучення у нього вказаних речовин, і як наслідок внесення відомостей до ЄРДР, притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 307 КК України, пред`явлення обвинувачення за ст. 307 КК України.

При цьому, особистий обшук проводився у відсутність захисника ОСОБА_6 та будь-яких поважних причин чи нагальної необхідності у проведенні особистого обушку у відсутність захисника не було.

Окрім того, відомості, що містяться у висновках експерта від 16 лютого 2023 року та від 09 березня 2023 року, отримані на підставі дослідження вилучених в ході особистого обшуку речовин, які були вилучені з істотним порушенням норм КПК, істотним порушенням прав підозрюваної особи ( ОСОБА_6 ) при первинному його затриманні патрульними поліцейськими, а тому висновки експерта є недопустимими доказами (застосування доктрини «плодів отруєного дерева»), а тому не можуть бути використані як докази для підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Також, показання допитаних патрульних поліцейських в ході судового розгляду не можуть бути підтвердженням винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин саме з метою збуту.

Інші докази також не підтверджують поза розумним сумнівом мету ОСОБА_6 на збут психотропних речовин. ОСОБА_6 придбав їх з метою особистого вживання, бо вживає вказану психотропну речовину з восени 2021 року, проте суд першої інстанції дійшов до незаконного висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам провадження та підтверджується наведеними у вироку доказами: показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даними протоколу затримання ОСОБА_6 з відеозаписом слідчої дії та ілюстративною таблицею (т. 1, а.п. 59-73); даними висновку експерта № СЕ-19/111-23/8315-НЗПРАП від 16 лютого 2023 року (т. 1, а.п. 84-87зв.); даними висновку експерта № СЕ-19/111-23/9103-НЗПРАП від 09 березня 2023 року (т. 1, а.п. 93-96); даними протоколу огляду мобільного телефону «Redmi» синього кольору (т. 1, а.п. 125 - 157); даними протоколу огляду мобільного телефону «POCO X3 Pro @Kovs» від 16 лютого 2023 року (т. 1, а.п. 158-162).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні речовини у великих розмірах, кваліфіковані правильно.

В апеляційній скарзі захисника фактично не оспорюються встановлені судом обставини щодо зберігання та придбання ОСОБА_6 психотропних речовин, їх видів та кількості, проте апелянт вважає, що у цьому провадженні не доведена поза розумним сумнівом наявність у обвинуваченого мети збуту вказаних речовин.

В апеляції захисник стверджує, що ОСОБА_6 придбав психотропні речовини з метою особистого вживання, бо вживає вказану речовину з осені 2021 року, а тому просить перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 2 ст. 309 КК України.

Доводи апелянта щодо відсутності у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на збут психотропних речовин є безпідставними та спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів.

Так, свідок ОСОБА_12 показала, що проходить службу на посаді інспектора в УПП у м. Києві. В лютому місяці 2023 року близько 16 години, вона в складі екіпажу «Рубін 703» з інспектором ОСОБА_14 під час патрулювання отримала інформацію про двох підозрілих осіб. На проспекті Свободи у місті Києві вони зупинили двох осіб, якими виявились ОСОБА_6 та ОСОБА_15 . ОСОБА_6 повідомив, що у нього немає нічого забороненого, проте при поверхневій перевірці у нього були виявлені згортки, замотані червоною та зеленою або синьою ізолентою, в зіп-пакеті. Також вказала, що під час оформлення затримання ОСОБА_6 слідчо-оперативною групою було знайдено більше 20 згортків, один з яких розпакували і там була прозора кристалічна речовина. Під час затримання ОСОБА_6 казав поліцейським, що зберігав заборонені речовини з метою збуту.

Свідок ОСОБА_13 показав, що проходить службу на посаді інспектора в УПП у м. Києві. 15 лютого 2023 року в післяобідній час, під час патрулювання в районі Виноградар по проспекту Правди, 24 вони помітили двох хлопців, які почали різко рухатись, побачивши патрульний автомобіль. Свідок з напарником підійшли до цих хлопців, якими виявились ОСОБА_15 та ОСОБА_6 . На запитання про наявність у нього заборонених речей ОСОБА_17 він сказав що є, для його оформлення також був викликаний другий екіпаж патрульної поліції, в складі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та слідчо-оперативна група. Під час спілкування ОСОБА_6 повідомляв, що наркотики приходили йому на 79 відділення Нової пошти від невідомих йому осіб і він здійснював розкладку згортків з наркотиками на території Подільського району міста Києва та отримував за це фінансову винагороду. На місці події був проведений особистий обшук ОСОБА_6 під час якого був виявлено один великий прозорий пакет в якому було від 10 до 30 згортків зеленого та червоного кольору.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що показання допитаних патрульних поліцейських не можуть бути підтвердженням винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин саме з метою збуту, оскільки вказані свідки давали пояснення про обставини виявлення у обвинуваченого психотропних речовин, їх вилучення та затримання обвинуваченого.

Що стосується показання патрульних поліцейських в частині пояснень ОСОБА_6 щодо розкладки заборонених засобів на території Подільського району міста Києва за фінансову винагороду, які він давав поліцейським під час затримання, то ці показання колегія суддів також вважає допустимими доказами з огляду на те, що такі показання не вважаються показаннями з чужих слів згідно з ч. 1 ст. 97 КПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній письмовій або іншій формі щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Виходячи з цієї дефініції показання патрульних поліцейських про факт розкладки ОСОБА_6 психотропних речовин на території Подільського району міста Києва за фінансову винагороду є показаннями з чужих слів, а саме: зі слів ОСОБА_6 , який повідомив про такий факт, поліцейським стало відомо про розповсюдження психотропних речовин.

Проте, показання патрульних поліцейських про те, що у їх присутності ОСОБА_6 повідомляв поліцейських, які його затримували, про факти розповсюдження психотропних речовин, не є показаннями з чужих слів, оскільки свідки повідомляли про обставини події, очевидцями якої вони були, а саме: ОСОБА_6 у присутності патрульних поліцейських повідомив поліцейських із слідчо-оперативної групи, які здійснювали його затримання про факти закладки психотропних речовин.

Отже, показання патрульних поліцейських ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про те, що у їх присутності ОСОБА_6 повідомляв поліцейських, які його затримували про факти закладки психотропних речовинза винагороду, не є показаннями з чужих слів

Оцінюючи показання працівників патрульної служби ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , колегія суддів вважає, що поліцейські патрульні, які зупинили ОСОБА_6 , здійснили поверхневу перевірку, та вчинили дії, направлені на збереження речових доказів, затримавши особу, дотримались вимог Закону України "Про національну поліцію" та своїми діями не порушили прав затриманої особи.

Зауваження в апеляції захисника про те, що патрульній поліцейські провели відносно ОСОБА_6 особистий обшук, а не поверхневий огляд, є голослівними.

Згідно з матеріалами провадження обшук ОСОБА_6 був проведений слідчим після його затримання як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15 лютого 2023 року та долучені до нього відеозапис слідчої дії і ілюстративні таблиці.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15 лютого 2023 року ОСОБА_6 був затриманим слідчим поліції у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України

При цьому слідчим було дотримано всіх вимог ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України щодо роз`яснення підстави затримання та роз`яснення затриманому його прав, а також обшуку підозрюваного, який проводився у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Під час обшуку після затримання у підозрюваного ОСОБА_6 обвинуваченого було вилучено 22 згортки ізолюючої стрічки, в середині яких була кристалічна речовина білого кольору, а також мобільні телефони та інші речі.

Протокол затримання був підписаний підозрюваним ОСОБА_6 та понятими без будь-яких зауважень, доповнень та застережень.

Посилання апелянта на те, що особистий обшук ОСОБА_6 проводився у відсутності захисника не може бути взятим до уваги, оскільки згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України обшук особи у присутності захисника здійснюється на вимогу такої особи, а як убачається з протоколу затримання, підозрюваний не вимагав участі захисника при проведенні обшуку.

Відтак, обшук ОСОБА_6 проведений під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, не тягне за собою незаконність процедури особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , вилучення у нього вказаних речовин, і як наслідок внесення відомостей до ЄРДР за ст. 307 КК України, як це трактує захисник.

Оскільки вилучення при обшуку ОСОБА_6 речей було проведено з дотримання вимог кримінального процесуального закону, без істотного порушення прав та свобод людини, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість як доказів, відомостей, що містяться у висновках експерта від 16 лютого 2023 року та від 09 березня 2023 року, предметом дослідження яких були речі, вилучені у підозрюваного та вважає, що у цьому випадку не може бути застосована доктрина «плодів отруєного дерева».

Що стосується доводів захисника про те, що вилучений у обвинуваченого мобільний телефон «Redmi Note 8 PRO» та наявні у ньому діалоги щодо збуту психотропних речовин та наркотичних засобів не належить обвинуваченому, то вони є необґрунтованими, оскільки вказаний мобільний телефон був вилучений безпосередньо у обвинуваченого ОСОБА_6 . Окрім того, обвинувачений надав працівникам поліції графічний ключ для розблокування телефону, а при огляді мобільного додатку «Telegram» було виявлено 2 акаунти: перший з номером телефону НОМЕР_1 та другий з номером телефону НОМЕР_2 і саме цей номер належав та використовувався обвинуваченим ОСОБА_6 .

Посилання захисника на те, що протокол огляду телефону від 16 лютого 2023 року є недопустимим доказом, оскільки огляд мобільного телефону «Redmi Note 8 PRO» був проведений неуповноваженою особою - слідчою ОСОБА_9 , є неспроможними, оскільки слідча, яка здійснила огляд була зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000326, відомості про яке внесено 15 лютого 2023 року.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Окрім цього, імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини

У цьому ж випадку обвинувачений не заперечував факт вилучення, як психотропних речовин так і мобільних телефонів, які в подальшому були оглянуті слідчим, а тому не убачається, що при проведенні огляду мобільного телефону були допущені порушення, що призвели до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини, таких як катування й нелюдське поводження, прав підозрюваного, обвинуваченого на захист.

Відтак, доводи захисника про те, що суд першої інстанції незаконно послався на витяг з ЄРДР, як на доказ підтвердження повноважень слідчої ОСОБА_9 на проведення слідчої дії є безпідставними.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 16 лютого 2023 року, було оглянуто мобільний телефон «Redmi» синього кольору, в чохлі з наліпкою «чого бажаєте? єсть всьо». При огляді налаштувань вказаного мобільного телефону, виявлено назву пристрою Redmi Note 8 PRO, сім-карти з номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 . При огляді мобільного додатку «Telegram», виявлено 2 акаунти: перший з номером телефону НОМЕР_1 та другий з номером телефону НОМЕР_2 . При огляді наявних у мобільному додатку «Telegram» виявлено діалоги, в яких власник діалогу надсилає особам, що придбають наркотичні та психотропні речовини, відомості щодо вартості, способу оплати, типу, та ваги наркотичних засобів та психотропних речовин, що ними придбаються. Також наявні діалоги, в яких власник акаунту узгоджує з постачальником отримання нових партій наркотичних засобів та психотропних речовин, а також його заробіток та механізм відправки коштів за здійснений збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Згідно з протоколом огляду мобільного телефону « POCO X3 Pro @Kovs » від 16 лютого 2023 року виявлено назву пристрою POCO X3 Pro @Kovs, без сім-карти, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 . Під часу огляду мобільного телефону, виявлено два застосунки «Нова пошта», в одному застосунку акаунт ОСОБА_22 з мобільним номером телефону НОМЕР_8 . Під час огляду другого застосунку «Нова пошта», виявлено акаунт ОСОБА_6 з мобільним номером телефону НОМЕР_2 .

Що стосується допустимості як доказу рапорту командира взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПА ОСОБА_10 від 15 лютого 2023 року, то колегія суддів не може погодитись з твердженням захисника про те, що нормами КПК України не передбачено рапорт у якості доказів, оскільки рапорт поліцейського підпадає під ознаки документу, передбачених у ст. 99 КПК України, а документ згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено визнання недопустимим доказом документу, складеного працівником правоохоронного органу, але така обставина може бути взята до уваги при оцінці документу в сукупності з іншими доказами за правилами, передбаченими у ст. 94 КПК України.

Рапортом від 15 лютого 2023 року поліцейський взводу № 1, роти № 4, батальйону № 1, полку № 1 УПП в м. Києві ДПП , лейтенант поліції ОСОБА_10 доповідав про те, що 15.02.2023 року під час патрулювання за адресою: АДРЕСА_4 було виявлено особу, яка при появі службового авто поліції почала помітно нервувати, та було прийнято рішення про перевірку даного громадянина. Під час перевірки було встановлено особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , який перебував із товаришем ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також у рапорті зазначено, що на запитання чи має він заборонені речі, наркотичні речовини, ОСОБА_6 повідомив що не має. Під час поверхневої перевірки у внутрішній лівій кишені куртки було виявлено зіп-пакет з вмістом 22 згортків з речовиною (зі слів ОСОБА_6 - солі), які він розкладав по території Подільського району (закладками) та отримував за це грошові кошти від невідомих йому осіб. Отримував закладки на Новій пошті в посилках, останню забрав у 79 відділенні. На місце події викликано СОГ Подільського району. Фактичний час затримання 16 год. 09 хв.

Дані, що містяться у документі - рапорті поліцейського узгоджуються і іншими доказами у проваджені: показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , даними протоколу затримання ОСОБА_6 і результатами його обшуку та даними протоколів огляду мобільних телефонів, вилучених у обвинуваченого під час обшуку при затриманні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведеними у вироку доказами підтверджується, що у обвинуваченого ОСОБА_6 був умисел, направлений на збут психотропних речовин, про що свідчать відповідні домовленості з постачальником партій психотропних речовин, механізм відправки коштів за здійснений збут психотропних речовин, спосіб відправки особам, які придбавали психотропні речовини, відомості щодо вартості, способу оплати, типу, та ваги психотропних речовин, отримання обвинуваченим винагороди за збут психотропних речовин, а також інші обставини, зокрема, великий розмір психотропної речовини, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину, тощо.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що ОСОБА_6 придбав та зберігав психотропні речовини для власного вживання є безпідставними, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про вживання обвинуваченим наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Так, згідно з довідкою №475299 від 29 березня 2023 року, виданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія», ОСОБА_6 не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , яка постійно проживала з обвинуваченим протягом 2-3 років, пояснювала, що жодного разу не бачила вживання обвинуваченим наркотичних засобів або психотропних речовин та жодного разу не зауважувала у обвинуваченого будь-якої дивної, нестандартної поведінки.

Таким чином, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 придбав та зберігав психотропні речовини для власного вживання є необґрунтованими та спростовуються наведеними доказами.

Отже, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дав оцінку усім зібраним у провадженні доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 309 КК України, як про це прохає в апеляції захисник, немає.

Колегія суддів, вважаючи вирок Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 законним, обґрунтованим і вмотивованим, не убачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №758/3930/23

Провадження № 11-кп/824/269/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_26

Доповідач ОСОБА_1