УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, військовослужбовець, сержант резерву в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2024р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2024р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений до суду під вартою.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим СУ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 05.01.2024, вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статті призовного віку на період дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, сприяли незаконному переправленні військовозобов`язаних осіб через державний кордон України до країн Європейського Союзу шляхом надання вказівок.

Так, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05 год 30 хв 24.02.2022 введено воєнний стан, який Указом Президента України №49/2024 від 05 лютого 2024 року продовжено строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Так, ОСОБА_8 діючи спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , та будучи достовірно обізнаними про дію воєнного стану у державі та проведенням загальної мобілізації, знаючи про неможливість вільного виїзду військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років за кордон вирішили, з корисливих мотивів, за грошову винагороду, шляхом надання вказівок сприяти у незаконному перетині державного кордону громадянину України ОСОБА_10 (який був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання відомостей про кримінальне правопорушення та причетних до його вчинення осіб).

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання вказівок, 04.05.2024, приблизно о 13 год. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на подвір`ї ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зустрівся з ОСОБА_10 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_8 повідомив, що на даний час перетин державного кордону за допомогою внесення відповідних відомостей до інформаційної системи «Шлях» неможливий, однак останній зможе сприяти у незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України шляхом надання порад та конкретних вказівок, а саме повідомить ОСОБА_10 дату, час та місце перетину держаного кордону через пункт пропуску, який знаходиться неподалік одного із прикордонних міст України, який на даний час не встановлено, а більш детальну інформацію з приводу цього зможе надати пізніше.

Водночас, ОСОБА_8 повідомив про те, що за вищевказані послуги потрібно сплатити грошові кошти у сумі 10000 доларів США.

Так, з метою реалізації вказаного злочинного плану щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України ОСОБА_11 , до вказаної протиправної діяльності було залучено

ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, дату та час, використовуючи особисті зв`язки, домовився з невстановленими досудовим розслідуванням особами щодо організації перевезення до державного кордону України ОСОБА_10 з подальшим безперешкодним перетином державного кордону України вказаною особою. При цьому грошові кошти, отримані від вказаної протиправної діяльності, у вигляді 10 000 доларів США, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 домовились поділити відповідно до заздалегідь обумовленої домовленості між собою та особою, яка мала здійснити безперешкодний пропуск ОСОБА_10 , через державний кордон України.

У подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , з метою подальшого узгодження раніше досягнутих домовленостей та надання більш детальної інформації, 06.05.2024, приблизно о 19 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , в ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в закладі харчування «Пузата Хата», зустрілися з ОСОБА_10 . Під час розмови ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, надав наступні вказівки, щодо незаконного перетину кордону, а саме: ОСОБА_10 має поселитися у готелі неподалік прикордонного міста Ужгород та чекати на сигнал від ОСОБА_12 або ОСОБА_9 , отримавши який ОСОБА_10 має прибути до вказаного ними пункту пропуску, де зустрінеться з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка забезпечить безперешкодний перехід ОСОБА_10 через пункт пропуску, тим самим сприятиме у незаконному перетині останнім державного кордону України.

09.05.2024 приблизно о 17:35 год. за допомогою месенджеру «Telegram» ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 що він наразі перебуває в м. Дніпро та планує виїхати в м. Київ 10.05.2024, з метою зустрічі з останнім та обговорення всіх обставин його подальшого виїзду з України. Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що виїзд ОСОБА_10 з території України відбуватиметься з певного населеного пункту Житомирської області.

10.05.2024 приблизно о 11 год. 23 хв. за допомогою месенджеру «Telegram» ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що вже прямує з м. Дніпро до м. Київ. Надалі, цього ж дня, у невстановленому місці та час, але не пізніше 18 год. 00 хв., прямуючи на автомобілі до місця зустрічі з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , підібрав по дорозі ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , після чого вони всі разом попрямували до ресторану « ОСОБА_13 » за адресою: АДРЕСА_4 .

Цього ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв. в ресторані « ОСОБА_13 » зустрілись за попередньою домовленістю ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Під час даної зустрічі ОСОБА_5 ,в присутності вищевказаних осіб, реалізовуючи спільний злочинний задум, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, почав інструктувати останнього щодо обставин подальшого перетину ним державного кордону України, з метою виїзду з країни. Так, в ході проведення інструктажу ОСОБА_5 було доведено до відома ОСОБА_10 , що виїзд відбуватиметься у с. Івниця Житомирської області в понеділок 13.05.2024 о 07:15 год. за допомогою транспортного засобу, а саме мікроавтобусом. Спілкування з працівниками Державної прикордонної служби буде вести водій такого автобуса, а з метою отримання більш детальної інформації в ході даної поїздки, ОСОБА_10 має контактувати безпосередньо з ОСОБА_14 . Окремо він зазначив, що державний кордон України ОСОБА_10 перетне без пред`явлення жодних документів співробітникам Державної прикордонної служби та будь-яких відміток в паспорті, а вже прикордонний пункт Польщі перетинатиме за своїм закордонним паспортом. Також, під час розмови ОСОБА_5 наголошував, що існує декілька маршрутів виїзду за кордон та ОСОБА_10 буде використовувати так званий Житомирський маршрут, а ще є Київській й декілька інших маршрутів.

Надалі, за наслідком завершення інструктажу з боку вищевказаних осіб, на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_10 передав даним особам грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які особисто забрав ОСОБА_5 . Після цього, забравши грошові кошти, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 попрямували до виходу з ресторану для подальшої зустрічі з ОСОБА_9 , проте були затримані співробітниками СБ України.

Так, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , свій злочинний умисел не довели до кінця, з причин, що не залежали від його волі, не виконавши всіх обіцяних дій, котрі вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками правоохоронного органу.

10 травня 2024 року о 19 год. 04 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 травня 2024р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у незакінченому замаху на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначенням застави, оскільки останній звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді 9 років позбавлення волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у незакінченому замаху на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, рапорт щодо виявлення ознак кримінального провадження; відповідь оперативного підрозділу на доручення слідчого; протоколи обшуків; протокол огляду місця події; протоколи за результатами проведення НСРД та інші докази у їх сукупності, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на інших підозрюваних, з якими підозрюваний ОСОБА_5 , за попередньою змовою, вчинив інкримінований злочин у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а також незаконного впливу на свідків, частина із яких є його знайомими, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, може будь-яким чином здійснювати на них вплив, з метою зміни ними своїх показань.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи, що слідчому судді прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан його здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, чи порушував умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу, тому, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10.07.2024р., включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10.07.2024р., включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 23.59год. 10 липня 2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1