Дата документу 21.05.2024 Справа № 333/2486/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/342/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/2486/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ), раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2024 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 строком на 55 днів, в межах строку досудового розслідування, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання передбачених КПК підозрюваним обов`язків у сумі 90840 гривень.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або домашнього арешту, або тримання на гауптвахті. Зазначив, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, а визначений слідчим суддею розмір застави є непомірно великою сумою для його підзахисного. Вважав за доцільне обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання на гауптвахті, оскільки військовослужбовець до рішення суду має перебувати у військовій частині. Суд не взяв до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні двох дітей, одна дитина малолітня, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, підозрюваний є військовослужбовцем ЗСУ та чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання, підозрюваний має незадовільний стан здоров`я та потребує обстеження та проходження ВЛК. Вказав про недоведеність слідчим та прокурором жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК. ОСОБА_8 немає сенсу переховуватись та впливати на свідків. Суд проігнорував клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті. Вважав жодним чином необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, що в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримав апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника.

Підозрюваний був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від підозрюваного на адресу апеляційного суду не надходило, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0000121 від 27.03.2023 року звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , якому 15.03.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.5 ст.407 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановила обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.5 ст.407 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначила розмір застави, з покладенням певних обов`язків, у разі її внесення.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими та погодилась з існуванням ризиків, заявлених у клопотанні, а саме передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи захисника про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

На існування заявлених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його вини, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, будучи вiйськовослужбовцем; після скоєння злочину підозрюваний з`явився до органу досудового розслідування більш, ніж через 1 рік.

Крім того, слід зауважити, що ОСОБА_8 має місце реєстрації на території іншої області.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення його вини буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З метою уникнення покарання ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом здійснення тиску на них, які, враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

При цьому судова колегія звертає увагу, що підозрюваний є військовослужбовцем та у зв`язку з покладеними на нього обов`язками військової служби має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків шляхом залякування та погрозою застосування насильства.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому він підозрюється, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Також є доведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим може повторно покинути місце проходження служби, чим фактично вчинить нове кримінальне правопорушення.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки слідчого судді.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту не узгоджується з положеннями кримінального процесуального законодавства, оскільки відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Довод захисника про те, що слідчий суддя проігнорувала клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті є неприйнятним, оскільки положеннями ст.176 КПК взагалі не передбачено застосування такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК визначила йому інший альтернативний запобіжний захід у виді застави, з покладенням певних обов`язків, у разі її внесення.

Під час апеляційного розгляду захисник зазначив, що у разі не знайдення підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, визначений слідчим суддею розмір застави є непомірно великою сумою для його підзахисного.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та передбачених ст.177 КПК ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п.2 ч.5 ст.182 КПК розмір застави визначається у таких межах: щодо обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину особи, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 та обґрунтовуючи розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, слідчий суддя в достатній мірі не врахувала обставини даного кримінального провадження, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, який визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину, дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, під час несення служби 1 рік перебував на передових позиціях, після скоєння злочину самостійно з`явився до органу досудового розслідування, а також стан його здоров`я (має декілька поранень та контузії) та майновий стан.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни оскаржуваної ухвали суду та зменшення розміру застави до 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2024 року), що становить 60560 гривень.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає зміні в частині визначення розміру застави та переліку покладення на підозрюваного передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків, що в свою чергу обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 в частині визначення розміру застави та переліку покладення на нього обов`язків змінити.

Встановити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, , Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_8 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язок негайно прибути до місця несення ним служби за місцем дислокації чи місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця перебування чи проживання; повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про свої засоби можливого зв`язку; утримуватися від спілкування із свідками у справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4