Справа № 128/4054/23
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 про звільнення скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 08 лютого 2021 року вироком Вінницького міського Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 року,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Вінницького міського Вінницької області 08 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладеними на неї обов`язками: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробаії про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провідний інспектор Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування подання провідний існпектор Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 посилалася на те, що ОСОБА_5 за період іспитового строку допустила вчинення адміністративних правопорушень а саме: 07 квітня 2021 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; 20 листопада 2021 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП; 22 листопада 2021 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП; 22 листопада 2021 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП; 19 квітня 2022 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП; 19 квітня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 18 травня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 18 травня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП; 20 травня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП; 20 травня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП; 20 травня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП; 03 червня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 03 червня 2022 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 176 КУпАП; 06 квітня 2023 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 25 квітня 2023 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; 17 травня 2023 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, що свідчить про те, що ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробила, допускає невиконання обов`язку встановленого ст. 17 Закону України «Про пробацію», що свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що органом пробації підтверджено факт притягнення засудженої ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за куріння в місцях загального користування. Однак, враховуючи, малозначність вчинених адміністративних правопорушень, а також, що що ОСОБА_5 не було допущено пропусків відмітки в органі пробації жодного разу, тому, вважала недоцільним скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 .

Захисник засудженої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 пояснив, що в матеріалах подання відсутні належні докази притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, та враховуючи, що ОСОБА_5 з`являлася на усі виклики та відмітки до органу пробації протягом трьох років, а також те, що іспитовий строк, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року, вже закінчився, вважав подання таким, що не підлягає до задоволення.

Засуджена ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення подання. При цьому зазначала, що протягом трьох років іспитового строку вона з*являлася до органу пробації для реєстрації, порушень не допускала.

Представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Судом встановле, що ОСОБА_5 засуджена 08 лютого 2021 року вироком Вінницького міського Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладеними на неї обов`язками: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробаії про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що засуджена покладені на неї судом обов*язки виконувала належним чином.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК) , суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи засудженою ОСОБА_5 не допускалися порушення щодо відмітки в органі пробації та неявки на виклики до органу пробації.

Згідно інформації наявної в матеріалах особової справи відносно засудженої складалися постанови про притягнення до адміністративної діяльності за куріння та розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях.

Жодних належних доказів про набрання постановами про притягнення до адміністративної відповідальності законної сили матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд не вбачає достатніх доказів того, що засуджена ухилялася від виконання покладених на неї судом обов`язків, і фактів, які б свідчили про небажання засудженої стати на шлях виправлення. Суду не надано, достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання.

Більш того, іспитовий строк призначений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 8 лютого 2021 року сплинув.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 78 КК України, подання органу пробації про звільнення скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 про звільнення скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Особову справу № 238/221 р. засудженої ОСОБА_5 повернути до Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1