Справа № 308/5139/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді, кримінальне провадження за № 0000155 від 19 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 19 січня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 07.04.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави достатньої для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, термін дії якого було судом продовжено та такий спливає 13.02.2024 року.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Також вказує, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені судом при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не змінились та не зменшились, а саме, з метою ухилення від кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інші кримінальне правопорушення, та існує ризик його протиправної поведінки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Також подав через систему «Електронний суд» та на електронну адресу суду клопотання аналогічного змісту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовує тим, що з часу постановлення останньої ухвали від 26.10.2023 року нові ризики не виникали, прокурор не подав докази виникнення нових ризиків. Незаконний вплив на потерпілого зазначено в ухвалі в загальному, не вказано конкретно ім`я потерпілого чи його назву. Яким чином можливо впливати на потерпілих - юросіб прокурор не зазначив. Обвинувачений не має коштів, оскільки вже близько року перебуває під вартою, майна немає, тому не здатний підкупити будь-кого, навіть якби хотів.

Прокурор ОСОБА_3 не зазначив, яким способом обвинувачений ОСОБА_4 може залякати потерпілих, їх представників, свідків (голосом, мімікою чи в інший спосіб), що вказує на нереальність такого ризику як вплив на свідків а вчинення іншого кримінального правопорушення також не обґрунтовано, оскільки не зазначено причину такого припущення.

Захисник ОСОБА_7 вказав на те, що обвинувачений має зареєстроване постійне місце проживання, іншого житла немає та не бажає уникати відповідальності, тому мотиву переховуватися також немає.

Щодо розміру застави як альтернативи, то 134 200 грн. для не працюючого обвинуваченого є завідомо непропорційною сумою його доходам, тобто фактично запобіжний захід є безальтернативним.

З урахуванням наведеного в запереченнях адвокат ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з 22.00 години до 7.00.годни.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу заявленого клопотання про продовження дії запобіжного заходу, а також заявлене клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в загальному порядку для вирішення питання про обрання та продовження застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ч.1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо такі дії передбачають оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Як встановлено в судовому засіданні , відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора ОСОБА_3 в клопотанні на матеріали кримінального провадження досліджені судом під час судового розгляду , можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вагомість таких досліджених в суовому засіданні доказів під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, наразі не викликає сумнівів.

Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України є вірогідною та достатньою для продовження застосування запобіжного заходу з огляду потреб даного судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України , за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, сім`ї, дітей на утриманні немає, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у ОСОБА_4 таких хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому , існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від суду, впливати на потерпілих у кримінальному провадженні в тому числі і на потерпілу ОСОБА_9 , яка є його родичкою та така не допитана на даний час у даній справі, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2022 року у справі №308/15012/22 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки, та вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку. Крім цього, ОСОБА_8 ніде офіційно до затримання не працював, тобто, не має постійного джерела доходу та засобів для існування.

У зв`язку з наведеним вище, судом встановлено, що зазначені в клопотанні ризики не зменшились та виправдовують тримання особи ОСОБА_8 під вартою з визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України - в розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто - 134200, 00 грн. (сто тридцять чотири тисячі двісті грн.).

Жодних належних та допустимих доказів і доводів стороною захисту адвокатом ОСОБА_5 на спростування вказаних висновків суду не надано у судовому засіданні.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому , більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом в силу закону та в рамках розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу надано оцінку можливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам.

Однак, підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було.

Так, зокрема щодо тверджень адвоката про необґрунтованість та недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд констатує, що такі були встановлені судом під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .. Будь-яких доводів чи доказів на спростування вказаних висновків суду стороною захисту не надано.

Щодо розміру застави, суд вважає, що визначений розмір є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків. Такий був обраний з урахуванням особи обвинуваченого та в межах розміру застави визначеної законом щодо злочинів відповідної тяжкості.

Крім того, питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та увала Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2023року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишено без змін а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного зваходу без задоволення.

Наведені вище обставини, на переконання суду, свідчать про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати.

Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення з врахуванням усіх характеризуючих даних його особи, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, оскільки останній обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, вчинив такі дії перебуваючи під іспитовим строком, що свідчить про те, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, що спростовує його твердження про відсутність намірів переховуватися, впливати на потерпілих чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились на даний час, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків.

Тому суд, приходить до переконання про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0000155 від 19 січня 2023 року по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 3 квітня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09.02.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1