Справа № 715/1181/24
Провадження № 1-кп/715/118/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2024 с. Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
28 березня 2024 року о 13 год., в межах населеного пункту селища Глибока по вул. Д. Галицького працівниками групи реагування патрульної поліції ВП №5 ЧРУП ГУНП в Чернівецького району було упинено транспортний засіб марки Deo Lanos державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 за порушення правил дорожнього руху, а саме рух водія без пристебнутого паска безпеки, в ході спілкування із ОСОБА_5 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП від 28 березня 2024 року та вилучено посвідчення водія.
В подальшому, ОСОБА_6 , переслідуючи намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою скасування складеного на нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП від 28 березня 2024 року та повернення йому посвідчення водія, перебуваючи в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , неподалік службового автомобіля Renault Duster державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , надав службовій особі, а саме Інспектору СРІШ відділення поліції № 5 (селище Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області капітану поліції ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що він є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду в сумі 200 Євро, залишивши вказані кошти в лівій кишені брюк поліцейського.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Прокурор в судовому засідання підтримала пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, просила суд провести спрощений розгляд в порядку ч.3 ст.349 КПК України та з врахуванням всіх обставин справи та характеризуючих даних, призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушення визнав повністю та підтвердив факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. При цьому вказав, що дійсно 28.03.2024 року під час руху його зупинили працівники поліції за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності він вирішив надати працівникам поліції неправомірну вигоду у виді 200 Євро, які поклав у кишеню поліцейського. Вказав, що щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати та у разі призначення покарання у виді штрафу просив розстрочити його виконання.
Покази обвинуваченого повністю співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинуваченого не має. На даний обвинувачений щиро розкаються у вчиненому.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів які характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.
При цьому суд вважає правильним кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, яку виховує самостійно, оскільки дружина померла, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, його майновий стан.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
З огляду на викладені обставини, в даному випадку суд не вбачає підстав для застосування вимог ст.69 КК України, при цьому вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті по якій він обвинувачується, та з урахуванням його майнового стану розстрочити йому сплату штрафу частинами.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 100, 370, 374-376 КПК України КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.
Встановити ОСОБА_4 , розстрочку виплати суми штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок на строк 4 (чотири) місяці, з щомісячним платежем у розмірі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки несплати чергового платежу, передбачені ч.4 ст.26 КВК України, а саме у разі несплати ним чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням відділу пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що про сплату відповідної частини штрафу він зобов`язаний повідомити кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання, шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Речові докази по справі:
- оптичний диск DVD з відеозаписами подій 28.03.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: