Справа № 459/222/24
Провадження № 1-кп/459/16/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

представника відділу у справах дітей

Червоноградської міської ради ОСОБА_8

представника сектору ювенальної превенції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді клопотання дізнавача у кримінальному провадженні за №0000282 від 03.11.2023 року про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, вихованця дев`ятого класу гімназії №8 м. Червоноград, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 03.11.2023 близько 12 години 50 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком лівої руки в область грудної клітки малолітньому ОСОБА_10 , після цього повалив останнього на землю та наніс один удар правою рукою по голові та один удар правою ногою по спині ОСОБА_10 .

Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 умисно спричинив малолітному потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забою м?яких тканин голови справа, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Старший дізнавач СД Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області, про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у вигляді передачі під нагляд його батькові, ОСОБА_5 , строком на один рік.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України. В період інкримінованих йому дій він не досяг 16 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

За згодою сторін згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи по даному провадженні допитом неповнолітнього ОСОБА_4 , та дослідженням характеризуючих даних на особу. ОСОБА_4 та його законному представнику роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд його батькові, ОСОБА_5 , строком на один рік.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив, що наніс потерпілому три удари по його тілу. Додатково пояснив, що у вчиненому щиро кається. Щодо застосування примусових заходів виховного характеру не заперечив.

Законний представник неповнолітнього не заперечив щодо передачі йому під нагляд ОСОБА_4 .

Законний представник потерпілого клопотання підтримала, не заперечила щодо застосування до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд батька.

Представник сектору ювенальної превенції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області та представник відділу у справах дітей Червоноградської міської ради клопотання підтримали, не заперечили щодо застосування до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд батька.

Таким чином вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, доведена повністю.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Суд, ухвалюючи судове рішення у цій справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, він та його законний представник дали згоду на застосуванням примусового заходу виховного характеру, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд його батька, який здатний забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд його батькові, ОСОБА_5 , строком на один рік.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.04.2024

Суддя: ОСОБА_1