Справа № 399/345/24
Провадження № 1-кп/399/58/2024
В И Р О К

Іменем України

24 червня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000160 від 13.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2023 № 289 солдат ОСОБА_3 , який прибув у військову частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.07.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану зараховано з 14.10.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду оператора навідника частини НОМЕР_1 і визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Таким чином, з моменту зарахування 14.10.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 14.10.2023, приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, грунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді оператора навідника військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» в період дії воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року та продовженого 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, 12 травня 2024 року близько 17 години 30 хвилин, перебував на території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , де між ним та потерпілим ОСОБА_8 розпочалась словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто посягаючи на найвищу суспільну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спричинив близько 5-ти ударів кулаком правої руки по лівій частині облича ОСОБА_8 після чого конфлікт було припинено.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження, а саме синці (2) лобу зліва, садно лівого колінного суглобу, посттравматичний перфоративний отит справа, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому, обіцяв, що подібного не повториться. Суду пояснив, що з потерпілим є сусідами. 12 травня 2024 року близько 17:30 години, він прийшов на території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий, де між ним та ОСОБА_8 розпочалась словесна сварка, перебуваючи на емоціях він наніс п`ять ударів кулаком правої руки по лівій частині облича потерпілого ОСОБА_8 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції частини 1 статті 125 КК України в виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, вважає, що таке покарання не є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: карта пам`яті на якій збережено відеозапис проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 в приміщенні актової зали СПД АДРЕСА_2 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійською РВП ГУНП в Кіровоградській області, що розташована в будівлі сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: 1 DVD+R диск із копією відеозапису проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: карта пам`яті на якій збережено відеозапис проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 в приміщенні актової зали СПД АДРЕСА_2 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що розташована в будівлі сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: 1 DVD+R диск із копією відеозапису проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: карта пам`яті на якій збережено відеозапис проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 в приміщенні актової зали СПД №1 ( АДРЕСА_3 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійською РВП ГУНП в Кіровоградській області, що розташована в будівлі сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: 1 DVD+R диск із копією відеозапису проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: 1 DVD+R диск із копією відеозапису конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ОСОБА_3 близько 17:20 години 12.05.2024 року, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1