Справа № 297/1476/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.01.2024 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Виноградів,Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11 січня 2024 року приблизно о 12 годині, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в період воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в магазині «Spar», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де зі столу таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 18.01.2024 року становить 4500 гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і показала, що дійсно в січні 2024 року викрала із магазину «Spar» в м. Берегове мобільний телефон. При цьому, зазначила, що здійснила крадіжку вказаного телефону у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Пояснила, що викрадений телефон повернула потерпілій, обіцяла в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушення, у вчиненому злочині щиро розкаялася.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, зазначила, що цивільний позов не заявляє, претензій не має, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням обставин, які її характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила думку щодо засудження своєї поведінки та обіцяла у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень, завдані потерпілій збитки нею відшкодовані.

Отже, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати її щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку, органу пробації, якщо суд дійде висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, буде доцільно, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, застосувати заходи нагляду, соціально-виховні заходи, які можуть вплинути на фактор ризику та знизити ризик повторного кримінального злочину.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ М.БЕРЕГОВА» ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклінічного відділення не зверталась.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БЕРЕГІВСЬКА ЛІКАРНЯ ІМЕНІ БЕРТОЛОНА ЛІННЕРА БЕРЕГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога поліклінічного відділення не перебуває.

На думку суду обвинувачену ОСОБА_4 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останню від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 в судових дебатах не заперечила щодо призначення такого покарання, за вчинений нею злочин.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, в якому щиро розкаялась, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе її виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити її від відбування основного покарання з покладанням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, який повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , слід повернути потерпілій ОСОБА_5 як власнику.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 на стадії судового розгляду не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у даному кримінальному провадженні відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», чорного кольору, який повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6