Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1063/24
Провадження № 1-кп/935/187/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , захисників: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у дистанційному режимі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 29.04.2016 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Більківці Коростишівського району Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 342, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 345, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 149, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК У країни;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189, ч.4 ст.189, ст. 386 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, уродженця смт Миропіль Житомирської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_8 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, депутата Коростишівської міської ради Житомирської області, уродженця м. Житомир, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189 КК України.

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області від Житомирської обласної прокуратури надійшло вказане кримінальне провадження.

До суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_15 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні обставини, передбачені ст.177 КПК України, ризики, які існували на час обрання вказаних запобіжних заходів, не зменшилися, судовий розгляд не розпочато, тому наявні достатні підстави для продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_15 у вигляді цілодобового домашнього арешту, з метою забезпечення виконання ними покладених процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання у подальшому переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Потерпілі ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ,- ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_49 до суду подали заяви про розгляд підготовчого судового засідання без їх участі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_16 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_23 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_17 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_18 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_19 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_20 Заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжних захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_21 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_22 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_26 щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_17 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Згідно положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Цією ж нормою на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

У справі "Волосюк проти України" (рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що «національні судові органи мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою»

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» (рішення від 23 лютого 2012 року) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Відповідно до частини 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 5 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна або без такої. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, ч .2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_11 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_10 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_14 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_14 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_14 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_13 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна; ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_13 , може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_13 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_12 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що метою продовження строку дії стосовно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки, є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ряд злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_15 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 2 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк; санкція ч. 2 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, тому, за вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_15 може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_15 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За вказаних обставин, з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, обвинуваченим ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Встановлені ризики на цій стадії судового розгляду переважають над принципом поваги до особистої свободи. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Що ж стосується клопотання захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 про застосування до обвинувачених обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 більш м`яких запобіжних заходів, то їх доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у виді тримання під вартою, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_15 у вигляді домашнього арешту, відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Суд приходить до переконання, що саме такі запобіжні заходи забезпечать виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та які в повній мірі забезпечать запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 331, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 про зміну запобіжних заходів відмовити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 02 червня 2024 року включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_7 .

Покласти на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не покидати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 ;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного проживання;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , у період часу з 20:00 години по 07:00 годину.

Покласти на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не покидати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , у період часу з 20:00 години по 07:00 годину;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного проживання;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити по 04 червня 2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на Відділ поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3