В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/6590/23

Провадження № 1-кп/0285/351/24

21 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (ЄРДР № 0000812) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київа, громадянин України, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч А НОМЕР_1 , засуджений вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 у період з 00 год 00 хв по 00 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , спільно з останнім, а також знайомими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вживали алкогольні напої.

У зазначений час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у цей день та час перебуваючи у приміщенні кухні зазначеної квартири, умисно, з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область плеча та два удари кулаком правої руки по обличчю та в область грудної клітки, від яких ОСОБА_6 впав на підлогу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_6 , який лежав спиною на підлозі, один удар зверху стопою лівої ноги по нижній частині грудної клітки, один удар стопою ноги по правій боковій поверхні живота та не менше чотирьох ударів стопою правої ноги по нижній частині грудної клітки спереду, внаслідок чого заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді розриву печінки з переломами 5-10 ребер справа обширними синцями в ділянці правої задньо-бокової поверхні живота та нижньої частини грудної клітки, в ділянці правої реберної дуги, розриву селезінки з переломами 7-12 ребер зліва, обширними синцями на лівій боковій поверхні живота з переходом на нижню частину грудної клітки та в ділянці лівого підребер`я, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 припинив протиправні дії, залишивши ОСОБА_6 лежати на підлозі у кухні та вийшов до іншої кімнати квартири.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, висловив розкаяння. Пояснив, що 11.07.2023 у нічний час він перебував у квартирі АДРЕСА_3 , де крім нього перебував потерпілий ОСОБА_6 , власник квартири та ще один чоловік, ім`я якого він не пам`ятає. Вони разом вживали алкогольні напої. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, причини якої обвинувачений пояснити не зміг. Під час сварки між ними почалась боротьба, в ході якої ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 декілька ударів руками та ногами у різні частини тіла, внаслідок чого потерпілому завдано тілесних ушкоджень. Після цієї події обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував йому витрати на лікування.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Показання ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину є повними та послідовними, узгоджуються зі змістом пред`явленого обвинувачення, не викликають сумніву в їх правдивості та добровільності визнання вини.

Оцінюючи всі встановлені обставини в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання, суд бере до уваги, що дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який неодружений, військовослужбовець, за місцем проживання характеризуються нейтрально, на момент вчинення злочину судимості не мав.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, участь ОСОБА_4 у захисті Батьківщини та отримання ним травм під час бойових дій.

Зазначені обставини, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи думку потерпілого, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та висловлене ОСОБА_4 бажання продовжити військову службу, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд призначає покарання ОСОБА_4 з урахуванням вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 у справі №285/1599/23, яким обвинуваченого засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави відшкодування витрат на проведення судових екстпертиз в сумі 7364,90 грн, що складається з витрат на проведення:

- судово-імунологічної експертизи від 30.08.2023 № СЕ-19/106-23/9395-БД у розмірі 2225,10 грн.,

- судово-імунологічної експертизи від 29.08.2023 № СЕ-19/106-23/9391-БД у розмірі 1676,84 грн.,

- судово-імунологічної експертизи від 28.08.2023 № СЕ-19/106-23-9385-БД у розмірі 3462,96 грн.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2023 у справі №285/1599/23 (за ч. 5 ст. 407 КК України) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України на покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави відшкодування судових витрат в сумі 7364 (сім тисяч триста шістдесят чотири) грн. 90 коп.

Знищити речові докази: полімерну пляшку об`ємом 100 мл, з написом «Фарба для замші велюру та нубуку» марки «BlyskavkaPremium»; марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору; шарф темно-зеленого кольору; мотузку, яка складається з полімерної ручки, до якої приєднані два тканинних паски бежевого кольору; марлевий тампон з плямою бурого кольору, чотири стопки, металевий аерозольний балончик, з написами «Мotip» «Acryl Lack spay»; мотузку бірюзового кольору з плямами бурого кольору.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1