Справа №:755/1320/24
Провадження №: 1-кс/755/1110/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про відмову у задоволенні клопотання, -

за участю учасників кримінального провадження:

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою, яка мотивована тим, що 13.02.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 01.02.2024 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені речі, серед яких є особисте майно ОСОБА_3 , яке не повернуто власнику. 15.03.2024 року постановою старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 07.03.2024 року №12-0929 щодо повернення тимчасового майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити, слідчий ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки ухвалою слідчого судді від 01.02.2024 року надано прямий дозвіл на вилучення майна, крім того, просив долучити ухвалу слідчого судді від 27.02.2024 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії /бездіяльність/ та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Нормою ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як зазначено у п.8 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне /ч.1 ч.3 ст.110 КПК України/.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Також, таке процесуальне рішення слідчий приймає з урахуванням норм ст.94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження - СУ Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000929 від 13.09.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.109, ч.ч.1, 2 ст.110, ч.1 ст.111, ч.1 ст.158, ч.ч.1, 2 ст.332-1, ч.1 ст.366, ч.2 ст.387 КК України.

01.02.2024 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 про проведення обшуку було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в житловому приміщенні, в якому проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з метою відшукання та вилучення речей і документів, які можуть містити ознаки вчинення останнім кримінального правопорушення, а саме: оригіналів та копій документів, нотаток та записників, в яких містяться відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ТОТ АР Крим; системних блоків комп`ютерів, моноблоків, ноутбуків, планшетів, мобільних терміналів, мобільних телефонів, магнітних носіїв інформації, флеш?накопичувачів, серверного обладнання та іншої комп`ютерної техніки, носіїв електронної інформації (флеш-карти будь-якого формату), USB-носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD), зовнішніх переносних пристроїв зберігання інформації, що задіяні для здійснення протиправної діяльності; записів, паролів, логінів, електронних скриньок, на яких готувалась, та/або може зберігатись вказана вище документація, електронних документів, речей, предметів та документів, що використовувались і використовуються особами, причетними до вищевказаного кримінального правопорушення, у своїй злочинній діяльності та які можуть містити відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ТОТ АР Крим; мобільних терміналів, сім-карт та карткоутримувачів, засобів комутації, телекомунікаційного та іншого обладнання, у тому числі, пристроїв та приладів, які забезпечують SIP, IP-телефонію та VoIP телефонію, які можуть містити відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ТОТ АР Крим.

13.02.2024 року слідчим Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучили речі та документи, серед яких, ноутбуки, мобільні телефони, флеш-накопичувачі, носії на жорстких магнітних дисках.

27.02.2024 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000929 від 13.09.2014 року було відмовлено, оскільки ухвалою слідчого судді від 01.02.2024 року наданий дозвіл на обшук приміщення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть мати ознаки вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, ноутбуків, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, носіїв на жорстких магнітних дисках, крім того, постановою слідчого від 23.02.2024 року вилучене майно під час обшуку направлено для проведення експертизи.

15.03.2024 року постановою старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 07.03.2024 року №12-0929, оскільки відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, не вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини в їх сукупності, а саме те, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалою слідчого судді був наданий прямий дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, в якому проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки вилучили речі та документи, серед яких, ноутбуки, мобільні телефони, флеш-накопичувачі, носії на жорстких магнітних дисках, тому, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про відмову у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя