Провадження № 1-кс/752/2164/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000008 від 12.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 с т. 366-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000008 від 12.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 с т. 366-2 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: 3/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «KIA SORENTA державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороною користування та розпоряджання вказаним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 с т. 366-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі наказу № 7 від 12.01.2022 ОСОБА_4 перебував на посаді заступника начальника управління - начальника відділу військового законодавства управління нормотворчої діяльності та законодавства у сфері оборони Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України; на підставі наказу № 43 від 04.02.2022 ОСОБА_4 призначений на посаду заступника начальника Головного управління майна та ресурсів; на підставі наказу № 12 від 12.01.2023 державного секретаря Міністерства оборони України ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Головного управління капітальних вкладень.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , як службова особа Головного управління капітальних вкладень, належав до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону,в тому числі в частині обов`язку щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно, обіймаючи посаду начальника Головного управління капітальних вкладень, у період з 18.06.2022 по 13.05.2023, набув активи вартістю 13 863 073,3 гривень, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами та які значно перевищують його законні доходи, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 11.02.2022 року, о 13 год. 39 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

В ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_4 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, ОСОБА_4 зазначив суми коштів у розмірі 1 009 602 грн як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та виплати чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам у розмірі 2 000 гривень. У розділі 12 «Грошові активи» декларації, ОСОБА_4 зазначив 50 000 грн як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів. При цьому, будь-які інші грошові активи або будь-які фінансові зобов`язання ОСОБА_4 у щорічній Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, не вказав.

Також ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно 14.11.2023 о 08 год. 34 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

В ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_4 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, ОСОБА_4 зазначив суми коштів у розмірі 733 961 гривень, як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав) зазначив суму у розмірі 438 720 гривень. У розділі 12 «Грошові активи» декларації, ОСОБА_4 зазначив 800 000 гривень, як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів. У розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації ОСОБА_4 зазначив вид зобов`язання позику від громадянина України ОСОБА_8 у розмірі 3 200 000 гривень. Дата виникнення зобов`язання 25.11.2021 року. При цьому, будь-які інші грошові активи або будь-які фінансові зобов`язання ОСОБА_4 у щорічній Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, не вказав.

Крім того, слідством встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.11.2023, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.11.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, набув активів вартістю 13 863 073,3 гривень.

Враховуючи те що, ОСОБА_4 є державним службовцем категорії «б» та зобов`язаний у відповідності до положень Закону України «Про запобігання корупції» подавати щорічну декларацію про майновий стан ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, оформив право власності на рухоме та не рухоме майно на особу не відображену в своїх деклараціях цивільну дружину громадянку України ОСОБА_5 та громадянку України ОСОБА_9 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.06.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на набуття за його дорученням іншими фізичними особами активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Так, відповідно до попереднього договору купівліпродажу № 490 від 08.06.2022 на основі якого 27.09.2022 між ТОВ «Готельнорозважальний комплекс «Столиця» та ОСОБА_5 укладеного договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_5 набула право власності на квартиру за ціною 3 622 400 гривень.

08.12.2022 ОСОБА_5 видала довіреність №2074, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_10 , згідно з якою уповноважує ОСОБА_4 представляти інтереси з питань придбання будь-якого нерухомого майна ОСОБА_4 від імені ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою незаконного збагачення, на підставі довіреності №2074, виданої від імені ОСОБА_5 , уклав договір купівлі-продажу гаражного боксу № НОМЕР_2 від 27.12.2022, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого ОСОБА_5 набула право власності на гаражний бокс № НОМЕР_2 вартістю 79 491 гривень.

В подальшому відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 04.04.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 придбали в рівних частинах по 1/2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , у ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 набули право власності на квартиру АДРЕСА_6 вартістю 2 001 300 гривень.

ОСОБА_4 продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою приховування повної вартості квартири під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 передав останньої кошти у сумі 87 000 доларів США.

Також, 26.04.2023 між ТОВ «Готельнорозважальним комплексом «Столиця» та ОСОБА_5 укладено договір купівліпродажу нежитлового приміщення №14, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , відповідно до якого ОСОБА_5 набула право власності на нежитлове приміщення № 14, вартість якого становить 74 599,99 гривень.

В подальшому 16.05.2023 ОСОБА_5 придбала відповідно до договору купівлі-продажу машиномісце (гараж) № НОМЕР_3 , розташований за адресою: м. Київ, вул. Костанайська, 13-А, вартість якого становить 500 000 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановленими обставин, вирішив придбати автомобіль марки «LEXUS LX 570» 2011 року.

З цією метою ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав вказівку здійснити 31.01.2023 своїй цивільній дружині ОСОБА_5 , придбання автомобілю марки «LEXUS LX 570» 2011 року.

31.01.2023 ОСОБА_5 на вказівку ОСОБА_4 , відповідно до інформації з сервісного центру МВС, набула право власності на транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS LX 570» 2011 року, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартість якого становить 100 000 грн.

Однак, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав цінову інформацію щодо довідкової вартості для вказаної модифікації транспортного засобу автомобіля «LEXUS LX 570» 2011 року, що станом на 31.01.2023 складає 1 508 840 гривень.

29.11.2023 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5, у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон марки «Galaxy S22 Ultra», в ході проведення огляду мобільного телефону виявлено переписку ОСОБА_4 стосовно ремонту автомобіля марки «LEXUS LX 570».

Також відповідно до відомостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (система «Аркан») ОСОБА_4 28.10.2023 в`їхав на територій України на вказаному автомобілі марки «LEXUS LX 570» 2011 року, д.н.з. НОМЕР_4 .

Крім того, користуванням ОСОБА_4 у період часу з 17.06.2023 по 02.07.2023 автомобілем марки «LEXUS LX 570» 2011 року, д.н.з. НОМЕР_4 підтверджується проведенням огляду комплексної системи відеоспостереження «Безпечна столиця».

В подальшому 18.06.2022 ОСОБА_5 відповідно до інформації з сервісного центру МВС, набула право власності на транспортний засіб - автомобіль марки «BMW 428I» 2015 року д.н.з. НОМЕР_5 , вартість якого становить 10 000 грн.

ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою незаконного збагачення та приховування повної вартості транспортного засобу автомобіля марки «BMW 428I» 2015 року, д.н.з. НОМЕР_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_12 передав останньої кошти за вищевказаний автомобіль марки «BMW 428I» 2015 року в сумі 18 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.06.2022 еквівалентно 549 992,12 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановленими обставин, вирішив придбати автомобіль марки «NISSAN ROGUE» 2018 року.

З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав вказівку здійснити своїй цивільній дружині ОСОБА_5 придбання автомобілю «NISSAN ROGUE» 2018 року.

07.05.2022 на підставі довіреності №1718, виданої ОСОБА_13 , посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_14 , згідно з якою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 уповноважує на розпорядження транспортним засобом автомобілем марки «NISSAN ROGUE» 2018 року д.н.з. НОМЕР_6 .

10.05.2022 ОСОБА_16 на підставі довіреність № 1800 передоручає розпоряджатися автомобілем марки «NISSAN ROGUE» 2018 року д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_5

16.05.2022 на підставі договору купівлі-продажу № 8041/2022/3176121 ОСОБА_5 продала вищевказаний транспортний засіб своєму батьку - ОСОБА_18 , вартість якого згідно договору купівлі-продажу становить 49 000 гривень.

19.10.2023 ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу продав вищевказаний транспортний засіб своїй дружині ОСОБА_9 , вартість якого згідно договору купівлі-продажу становить 450 000 гривень.

Крім того, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав цінову інформацію щодо довідкової вартості для вказаної модифікації транспортного засобу автомобіля «NISSAN ROGUE» 2018 року, що станом на 15.05.2023 складає 784 910 гривень.

В подальшому 01.02.2023 під час обушку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено кошти на загальну суму 3 561 372 гривень.

Також в ході досудового розслідування, 29.11.2023, проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_8 , в ході якого вилучено свідоцтво № 2077 від 06.10.2023, видане Українською православною церквою про дозвіл (благословення) на вступ у шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; видаткові накладні та фіскальні чеки на придбання побутової техніки на загальну суму 938 406,41 гривень та фіскальні чеки на придбання побутової техніки на загальну суму 255 000 гривень.

Окрім того, вилучено кошти в сумі 600 000 гривень, 238 000 гривень, 150 000 гривень, 23 200 гривень, 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 29 091, 52 гривень; 2 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 98 183,88 гривень; 625 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 24 885,75 гривень; 1 040 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 41 409,9 гривень.

Слідством встановлено, що згідно з інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з січня по травень 2022 року доходи ОСОБА_5 та членів її родини становлять: ОСОБА_9 - 199 061,82 гривень, ОСОБА_18 відсутні.

Так, відповідно до відомостей з Державного реєстру пенсійного фонду України ОСОБА_18 з січня 2022 по травень 2022 отримав 9 670 гривень пенсійних виплата; ОСОБА_9 з січня 2022 по травень 2022 отримала 94 321,6 гривень пенсійних виплата.

Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків доходи ОСОБА_5 з 1998 роки по 2020 становлять - 1 299 577, 42 гривень, доходи з 2021 рік по 2023 рік відсутні.

ОСОБА_4 підозрюється у набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, подав завідомо недостовірні відомості у декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 366-2 КК України, за наступних обстави.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, 14.11.2023 о 08 год. 34 хв. перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК, затверджену НАЗК форму декларації із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік. В ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_4 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, ОСОБА_4 зазначив суми коштів у розмірі 733 961 гривень, як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав) зазначив суму у розмірі 438 720 гривень. У розділі 12 «Грошові активи» декларації, ОСОБА_4 зазначив 800 000 гривень, як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів.

Одночасно з тим, в період часу з 10.05.2022 по 27.12.2022 за дорученням та в інтересах ОСОБА_4 іншими фізичними особами набуто активи, вартість яких перевищує 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З цією метою ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, передав ОСОБА_5 кошти в сумі 5 036 793,12 гривень для придбання активів і був зобов`язаний відобразити повні та достовірні відомості в декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави за 2022 рік.

У свою чергу, ОСОБА_5 за вказані кошти в сумі 5 036 793,12 гривень, діючи за вказівкою та безпосередньо в інтересах ОСОБА_4 , в період часу з 10.05.2022 по 27.12.2022, придбала наступне майно: 10.05.2022 автомобіль марки «NISSAN ROGUE» 2018 року д.н.з. НОМЕР_6 вартістю 784 910 гривень; 18.06.2022 автомобіль марки «BMW 428I» 2015 року д.н.з. НОМЕР_5 вартість 549 992,12 гривень; 27.09.2022 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 3 622 400 гривень.

Також ОСОБА_4 від імені ОСОБА_5 придбав гаражний бокс № НОМЕР_2 , розташований за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 37 вартістю 79 491 гривень.

Завершуючи свій злочинний умисел направлений на подачу завідомо недостовірних відомостей у декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 вніс до розділу 12 «Грошові активи» щорічної декларації за 2022 рік завідомо недостовірні відомості, а саме не вказав наявність грошових активів в сумі 3 064 112,12 гривень.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника Головного управління майна та ресурсів, тобто будучи державним службовцем, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», маючи на меті приховання наявних у нього грошових коштів, діючи умисно, завідомо не вказав у поданій щорічній декларації за 2022 рік відомості про грошові активи в сумі 3 064 112,12 гривень, що відрізняється від достовірних відомостей на суму понад 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 366-2 КК України.

23.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Слідством встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває: 3/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «KIA SORENTA державний номерний знак НОМЕР_1 .

27.02.2024 квартира в частині 3/5 та транспортний засіб «KIA SORENTA д.н.з. НОМЕР_1 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

На підставі зазначеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 кримінального покарання, посилаючи на положення пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, прокурор просить про задоволення клопотання.

Також прокурор у клопотанні просить здійснити розгляд клопотання без участі власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про проведення розгляду цього клопотання без виклику власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із положеннями п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само за вчинення інших кримінальних правопорушень, зазначених у цій статті.

Частиною 1 статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до частини 2 цієї статті, у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 с т. 366-2 КК України.

Викладена у клопотанні фабула кримінального провадження у сукупності з дослідженими матеріалами кримінального провадження, які долучені до матеріалів клопотання, формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, тому слідчий суддя вважає доведеним, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна.

23.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: 3/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «KIA SORENTA державний номерний знак НОМЕР_1 .

Право власності ОСОБА_4 на автомобіль марки «KIA SORENTA державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстраційної картки транспортного засобу; дата реєстрації транспортного засобу - 24.01.2020.

На підтвердження права власності ОСОБА_4 на 3/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор долучив до матеріалів клопотання копію листа КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.10.2023 щодо права власності на майно. Згідно вказаного листа КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що:

-на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.10.1996, 3/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в рівних долях за трьома особами, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

-на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 14.05.2004, ОСОБА_4 належить 1/10 частини квартири за вказаною адресою.

Отже, прокурором не доведено, що у власності ОСОБА_4 перебуває зазначена у клопотанні частина об`єкту нерухомого майна, оскільки як вбачається із матеріалів, які долучені прокурором до клопотання, частина об`єкту нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , значно менша ніж та, про яку про яку вказує прокурор у клопотанні.

Постановою слідчого від 27.02.2024 квартира в частині 3/5 та транспортний засіб «KIA SORENTA державний номерний знак НОМЕР_1 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами, доданими до клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що майно щодо якого прокурор у клопотанні ставить питання про арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Постанова слідчого від 27.02.2024, якою транспортний засіб і частина квартири були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, також не містить обґрунтування того, яким саме ознакам статті 98 КПК України відповідає вказане майно, яке конкретно значення має це майно для кримінального провадження, як саме воно буде використано під час досудового розслідування.

Щодо можливості накладення арешту на майно з метою спеціальної конфіскації слідчий суддя зазначає таке.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, відповідно до п.3-1 ч.1 ст.173 КПК України, повинен врахувати можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series A N 98).

Відтак, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Як встановлено вище, право власності на автомобіль «KIA SORENTA д.н.з. НОМЕР_1 , а також частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , набуте ОСОБА_4 задовго до періоду вчинення інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не обґрунтовано, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає одній із ознак, передбачених ч. 1 ст. 96-2 КК України, тобто що таке майно може підлягати спеціальній конфіскації.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням наведених вище обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав для застосування арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, оскільки прокурором не обґрунтовано у клопотанні та не доведено долученими до клопотання відомостями наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності арешту майна, та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1