Справа № 713/3270/23
Провадження №1-кп/713/33/24
Вирок

Іменем України

26.02.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 15.02.2023р. за №0000037за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, такого,, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей (син 2011 року народження, донька 2012 року народження), який на момент інкримінованих йому злочинів перебував на посаді майстра лісу Долішньошепітського лісництва філії «Берегометське ЛМГ» ДП «Ліси України», зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.14 ч.1 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , працюючи на посаді майстра лісу Долішньошепітського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», будучи призначеним на цю посаду наказом ДП «Берегометське ЛМГ» № 38-к від 26.04.2016, яка віднесена до державної лісової охорони, будучи, відповідно, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про встановлені Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» спеціальні обмеження для виїзду за кордон чоловіків у віці від 18 до 60 років на період воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, усвідомлюючи неможливість вільного виїзду за кордон осіб чоловічої статі призовного віку, вирішив незаконно збагатитись завдяки бажанню та намаганню таких осіб незаконно перетнути державний кордон України задля уникнення мобілізації та служби у військових підрозділах України.

Так, 15.03.2023 на АЗС «Євро Нафта» в смт. Берегомет Вижницького району ОСОБА_4 зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким також був мешканець м.Чернівці ОСОБА_7 , який повідомив ОСОБА_4 про бажання незаконно перетнути державний кордон.

Під час цього, ОСОБА_4 , враховуючи, що його власний будинок знаходиться неподалік державного кордону України та Румунії, та орієнтуючись, в силу своєї професійної діяльності, у лісах та гірській місцевості, через які й проходить державний кордон, знаючи особливості роботи нарядів прикордонної служби, вирішив цими обставинами скористатись і допомогти ОСОБА_7 переправитись через державний кордон України, розраховуючи при цьому звернутись по допомогу до свого сина - офіцера ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про свою готовність та спроможність переправити його через державний кордон України. При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що ОСОБА_7 особисто не може виїхати за кордон, знає про це та розуміє, що таке переправляння буде здійснено незаконно.

ОСОБА_7 , сприймаючи ОСОБА_4 як особу, що в силу своєї діяльності та місця роботи і проживання спроможна організувати перетин державного кордону приховано від працівників правоохоронних органів та військовослужбовців прикордонної служби, на таку пропозицію погодився.

ОСОБА_4 , на час розмови, не був обізнаний із способом, яким буде здійснюватитсь переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, тому сказав ОСОБА_7 зв`язатись із ним пізніше для більш конкретної розмови та визначення механізму і порядку переправлення.

В цей же день ввечері у телефонній розмові із своїм сином, який є військовослужбовцем прикордонного закону, ОСОБА_4 дізнався, що напередодні неподалік населеного пункту Петрівці декілька осіб незаконно перетнули державний кордон України в напрямку Румуні, у зв`язку із чим приїжджає перевірка з питань належності несення служби прикордонниками.

При цьому ОСОБА_4 не повідомив своєму синові про свої плани щодо незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України та не просив його по допомогу.

За таких обставин ОСОБА_4 вирішив скористатись іншим планом щодо незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. Та почав з`ясовувати можливі способи здійснення такого переправлення та відшуковувати осіб, спроможних це організувати, отже, почав готуватись до безпосереднього вчинення незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, тобто почав готуватись до кримінального правопорушення. Однак, через погодні умови винайти осіб, які б зголись забезпечити переправлення, не спромігся.

В свою чергу ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_4 , 24.03.2023 приїхав разом із ОСОБА_6 в с.Долишній Шепіт Вижницького району додому до ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 очікує забезпечення переправляння через кордон, а самому ОСОБА_4 спосіб переправляння через державний кордон ще не відомі, не бажаючи виступити перед ОСОБА_9 та ОСОБА_7 людиною, яка вводить в оманну, повідомив останньому надумані обставини здійснення переправлення. Зокрема, що ОСОБА_7 нібито буде перетинати кордон у складі групи, вести яку будуть, нібито, місцеві контрабандисти, однак час переправляння через погодні умови ще не відомий і ОСОБА_7 може пожити в його, ОСОБА_4 домоволодінні перед безпосереднім переправлянням. При цьому ОСОБА_4 жодної суми коштів за свої послуги не називав. Задля створення уяви про себе, як про впливову та досвідчену особу, для підняття власного авторитету в очах співрозмовників, ОСОБА_4 став наводити неіснуючі вигадані випадки нібито вже здійснених ним таких переправлянь, акцентуючи увагу на тому, що він особисто до кордону не йшов, а цим займались інші люди.

Повідомляючи про свої наміри, ОСОБА_4 усвідомлював, що ОСОБА_7 сприймає його як місцевого лісника, який знає всі можливі шляхи пересування у лісній гірській місцевості, знайомий із місцевими мешканцями, рід діяльності яких пов`язаний із переправлянням лісними та гірськими стежками контрабанди за кордон, і, як наслідок, вважає пропозицію ОСОБА_4 здійснити незаконне переправляння через державний кордон України реальною та такою, яка спрямована на вчинення дій на користь ОСОБА_10 .

В свою чергу ОСОБА_7 , побоюючись бути мобілізованим до збройних сил України, бажаючи переїхати до Іспанії, де працевлаштуватись, сподіваючись, що ОСОБА_4 забезпечить його переправлення через державний кордон України, погодився на злочинну пропозицію ОСОБА_4 . Цим самим ОСОБА_4 виступив підбурювачем до організації незаконного переправляння особи через державний кордон, та, одержавши згоду ОСОБА_7 на здійснення переходу через державний кордон України на визначених йому умовах, фактично вчинив дії, які є складовою частиною готування до кримінального правопорушення.

Після фактичного погодження з ОСОБА_7 на незаконний перетин кордону було обумовлено, що за два-три дні до здійснення переправляння ОСОБА_4 повідомить ОСОБА_7

01 квітня 2023 року ОСОБА_4 дізнався від сина-прикордонника, що його переводять до іншого місця проходження служби.

Внаслідок цього ОСОБА_4 відмовився винайти осіб, які б згодились переправити ОСОБА_7 через кордон України. При цьому через посилення нагляду за державним кордоном ОСОБА_4 вирішив не доводити до кінця свій злочинний намір переправити ОСОБА_7 через державний кордон України.

Однак ОСОБА_4 , знаючи про численні випадки виявлення правоохоронними та прикордонними органами громадян, що намагаються незаконно перейти кордон за злочинну винагороду, усвідомлюючи, що про такі випадки обізнаний і ОСОБА_7 , вирішив скористатись як бажанням ОСОБА_7 виїхати незаконно за кордон, так і сформованою в того упевненістю у спроможності ОСОБА_4 зорганізувати переправляння через кордон України, та заволодіти коштами ОСОБА_7 шляхом одержання від останнього грошей за нібито здійснення переправлення через державний кордон України, фактично жодних реальних дій, спрямованих на таке переправлення не вчиняючи, тобто вирішив заволодіти коштами ОСОБА_7 шляхом обману.

Для такого шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вирішив використати сформовану у громадян завдяки публікаціям в ЗМІ уяву про масовість та зорганізованість здійснення в Україні незаконного переправляння громадян призовного віку через державний кордон групами осіб за злочинні винагороди.

Згідно сформованого злочинного плану заволодіння коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не мав наміру ні до кого з питанням переправлення останнього за кордон не звертатись, а планував на певний час розмістити ОСОБА_7 в своєму домоволодінні в с. Долишній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, одержати від нього кошти в якості злочинної винагороди, попросити, не ставлячи до відома про свій задум, когось з місцевих мешканців підвезти ОСОБА_7 до с.Селятин Вижницького району Чернівецької області, до якого можна вільно добратись також і маршрутним транспортом, та в якому безпосередньо видно вже населений пункт на території Республіки Румунія і є відповідні вказівники щодо напрямку руху до кордону, попередньо особисто вказати ОСОБА_7 , щоб той йшов в напрямку цього румунського села, розраховуючи, що коли ОСОБА_7 через свою хибну уяву про зорганізований безперешкодний перехід наблизиться до державного кордону України, його буде затримано військовослужбовцями прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при цьому ОСОБА_7 , побоюючись бути притягнутим до відповідальності за незаконний перетин державного кордону, буде приховувати свій намір перейти кордон та, відповідно, про причетність до цього ОСОБА_4 , а надалі ОСОБА_7 мобілізують і він вже не звернеться за грошима, оскільки буде вважати, що викриття спроби перейти державний кордон сталось не через вину ОСОБА_4 , а через належну діяльність прикордонних та правоохоронних органів, після чого ОСОБА_4 зможе вільно розпорядитись одержаними від ОСОБА_7 коштами.

На виконання свого злочинного плану заволодіння коштами ОСОБА_7 шляхом введення в оману останнього про здійснення його переправляння через державний кордон України, 20.04.2023 в месенджері «WhatsApp» ОСОБА_4 поставив до відома ОСОБА_7 про заплановане переправляння через державний кордон України та вказав бути готовим приїхати за декілька днів до нього в с.Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_7 , 24.04.2023 ОСОБА_4 вказав йому наступного дня, 25.05.2023, приїхати в с. Долишній Шепіт Вижницького району Чернівецької області. Під час розмову було обумовлено, що ОСОБА_7 має взяти з собою для надання ОСОБА_4 в якості злочинної винагороди за сприяння у незаконному переправленні кошти, розмір яких останній вкаже текстовим повідомленням через месенджер «WhatsApp». При цьому, ОСОБА_4 розумів, що ОСОБА_7 усвідомлює реальність можливості бути мобілізованим до Збройних сил України, має контакти з особами, що проживають в Іспанії, в силу попереднього досвіду може там працевлаштуватись, обізнаний в існуванні обмежень у виїзді за кордон України, неможливості такого виїзду законним шляхом та відсутності знайомих, спроможних допомогти у перетині державного кордону, а тому буде готовий надати значну суму коштів в якості оплати за своє переправлення через державний кордон України, довіряючи ОСОБА_4 та сприймаючи його як особу, яка реально вчиняє дії на його користь, не знаючи дійсних намірів, останнього.

Як і було домовлено, ОСОБА_4 , діючи з метою заволодіння коштами ОСОБА_7 шляхом обману, написав у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_7 розмір коштів, який той має надати в якості злочинної оплати незаконних послуг, а саме, 2500 доларів США, не маючи при цьому наміру жодних послуг надавати.

25.04.2023 близько 17.00 год., ОСОБА_7 , діючи на виконання домовленості з ОСОБА_4 приїхав в с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, де, за вказівкою останнього, чекав на нього в його житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, 25.04.2023 близько 19.42 год. ОСОБА_4 розмовляючи із ОСОБА_7 у своєму домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , задля спонукання останнього до передачі грошових коштів за незаконне переправлення через державний кордон України, не маючи наміру таке переправлення здійснювати, повідомив ОСОБА_7 про те, що той має декілька днів, орієнтовно до 27.04.2023, пожити в цьому будинку до моменту здійснення його переправлення до Республіки Румунія, задля якого ОСОБА_7 вдень відвезуть до населеного пункту, від якого до румунського села 2-3 км, куди він має самостійно дійти і там вже здатись працівникам уповноважених органів Республіки Румунія, після чого ОСОБА_7 вже не повернуть до України, а видадуть документи, з якими той може пересуватись по Європі.

При цьому, усвідомлюючи що ніякого сприяння у переправленні ОСОБА_7 через державний кордон ні він, ні будь-хто інший здійснювати не буде, розуміючи, що при прямуванні ОСОБА_7 до лінії розмежування між Україною та Румунією останнього зупинять та затримають військовослужбовці прикордонного загону ( що й входило у плани ОСОБА_4 ), ОСОБА_4 вказав ОСОБА_7 у випадку затримання прикордонниками не розкривати свого дійсного наміру перетнути державний кордон, а казати, що приїхав відпочивати. Інструктуючи таким чином ОСОБА_7 щодо його поведінки при зустрічі із прикордонниками, ОСОБА_4 фактично забезпечував не викриття правоохоронними органами своєї особистої злочинної діяльності.

По закінченні розмови, перебуваючи далі у домоволодінні ОСОБА_11 , близько 22 години 25 квітня 2023 року ОСОБА_7 передав останньому грошові кошти в сумі 2500 доларів США, що по курсу НБУ становило 91421,5 грн, за здійснення свого незаконного переправлення через державний кордон України.

В свою чергу, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ці кошти надані йому за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, не маючи на меті жодних дій, спрямованих на забезпечення перетину ОСОБА_7 державного кордону України, вчиняти, приховуючи цей факт від ОСОБА_7 , отримав кошти в сумі 2500 доларів США, тобто заволодів ними, чим спричинив ОСОБА_7 збитки на вказану суму, що по курсу НБУ становило 91 421,5 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, кається, шкодує про вчинене, просить його суворо не карати. Вказав, що спокусився на гроші, оскільки має на утриманні двох дітей.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченного не має. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні шахрайства, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою та у вчиненні готування до незаконного переправлення осіб через державний кордон України та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України та ч.1 ст.14 ч.1 ст.332 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі статтею 65 КК України суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.332 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він одружений, працевлаштований, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, на д-обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з переліку, передбаченого в статті 67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обвинуваченого активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За таких обставин, суд, ураховуючи вказані характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують це покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу, та за ч.1 ст.14 ч.1 ст.332 КК України у виді позбавлення волі. Та на підставі ст..70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим суд знаходить необхідним призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тобто із застосуванням ст..75 КК України. Цей вид покарання, на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім не тільки для виправлення ОСОБА_4 , але і для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Застосування положень ст. 75 КК України, в даному випадку, суд вважає необхідним, враховуючи, що обвинувачений не заперечуючи своєї винуватості, готовий нести покарання за вчинене.

При цьому суд також враховує і положення п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у відповідності до яких, у справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.

Суд знаходить, що обрані судом вид та міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення в подальшому вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому суд, серед обов`язків, передбачених ст.76 КК України, покладає на ОСОБА_4 обов`язок працевлаштуватись, оскільки ОСОБА_4 не працює, але у зв`язку з визнанням його винуватим йому необхідно сплатити витрати за проведення експертизи.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст..100 та ст..124 КПК України.

На підставі ст. ст. 368, 370, 374, 376, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.1 ст.14 ч.1 ст.332 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40500 грн.,

- за ч.1 ст.14, ч.1 ст.332 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати по залученню експертів в сумі 5238 грн.

Повернути заставодавцю ОСОБА_12 заставу в розмірі 214770грн., яка була внесена нею за ОСОБА_4 на на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області згідно квитанції №39 від 28.04.2023.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 03.05.2023 на належні ОСОБА_4 : дачний будинок за адресою АДРЕСА_2 , в тому числі земельну ділянку за вказаною адресою; будівлю торгового павільйону за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 -скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 26.04.2023 на кошти в сумі 2500 доларів США, Мобільні телефони «REDMI 9», "NOKIA", блокнот з рукописними записами і номерами телефонів - скасувати.

Речові докази:

Кошти в сумі 2500 доларів США, які поміщено в сейфпакет №1482461, що як знаходиться на зберігання АТ Кб ПриватБанк згідно додатку №1 до Договору відповідального зберігання (Акт прийому передачі від 20.06.2023) - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Мобільні телефони «REDMI 9», "NOKIA", блокнот з рукописними записами і номерами телефонів, які згідно квитанції №23 знаходяться на зберіганні в ТУ ДБР (з дислокацією в м.Чернівці) - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1