Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 556/453/24

Провадження № 11-кп/4815/305/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2024 року у справі за клопотанням начальника ДУ "Полицька ВК (№76)" ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Губиниха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч.2 ст.185; ч.2 ст.289; ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.08.2019 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 в частині призначення покарання змінено. Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185; ч.2 ст.289; ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишено без змін,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2024 року задоволено клопотання начальника ДУ "Полицька ВК (№76)" ОСОБА_8 та звільнено засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 07 місяців 03 дні.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що за час відбування покарання засуджений допустив 8 дисциплінарних стягнень, з яких один раз поміщався до ДІЗО, а заходи заохочення почав отримувати лише з липня 2023 року, тобто перед можливістю отримання пільги, передбаченої ст.81 КК України. Крім того, рішенням комісії ДУ "Полицька ВК (№76)" від 24.01.2023 року останньому було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення, оскільки характеризувався негативно, працевлаштований не був.

Зазначає, що ОСОБА_6 , маючи заборгованість згідно вироку суду від 19.04.2019 року за виконавчими документами на користь ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 41 523 грн. та на користь держави 5 574 грн., не був працевлаштований та вказані суми не відшкодував, хоч в місцях позбавлення волі знаходиться ще з 24.09.2019 року. Звертає увагу апеляційного суду на те, що згідно характеристики, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Наголошує, що ОСОБА_6 , маючи лише загальну середню освіту та будучи не працевлаштованим, бажання навчатися при установах виконання покарань у вільний час та отримати середню спеціальну освіту не виявляв та свій освітній рівень не підвищував.

Просить скасувати ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2024 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ "Полицька ВК (№76)" ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку засудженого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання ДУ «Полицька ВК (№76)», дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч.2 ст.185; ч.2 ст.289; ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку 24.09.2019 року, кінець строку 24.09.2024 року.

З 05.04.2022 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Полицька ВК (№76)». За час відбування покарання характеризується позитивно, виконує роботи по благоустрою установи, до роботи відноситься добре, належним чином виконує свої обов`язки, дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Духовне відродження» та приймає участь в культурно-масових та заходах виховного характеру, має позитивні плани на майбутнє та планує втілити їх у життя після звільнення. Також згідно характеристики, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки; у скоєному злочині вину визнав повністю та призначений судом вирок вважає справедливим. При цьому, ОСОБА_6 раніше не судимий, на профілактичному обліку як особа, схильна до членоушкодження, до самогубства або скоєння втечі не перебуває, підвищте свій середній рівень та читає різного роду літературу.

Згідно проведення оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення має середній ризик.

За час відбування покарання тричі заохочувався подяками начальника установи, а також 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, востаннє в грудні 2022 року, за що поміщався до ДІЗО на 10 діб. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку, після чого він виправився та більше року порушень встановленого порядку не допускав.

Доводи прокурора щодо непрацевлаштованості ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки згідно характеристики та особистого ствердження під час апеляційного розгляду, він висловлював готовність працювати, але через відсутність достатньої кількості робочих місць не був працевлаштований.

В апеляційному суді засуджений зазначив, що йому також відомо про наявність цивільного позову та він цікавився про наявність виконавчих листів, однак згідно інформації, наданої начальником установи та яка міститься в клопотанні про умовно-дострокове звільнення, виконавчих листів на адресу установи не надходило. Також наголосив, що він має постійне місце проживання, батьків, брата, бабусю, а також доньку, має позитивні плани на життя та хоче влаштуватися на роботу, тому просив звільнити його умовно-достроково.

Аналізуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Врахувавши вищенаведене, а також вік засудженого, усвідомлення ним своєї провини, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 позитивно змінив свою поведінку, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та правильно звільнив його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, навівши належні мотиви прийнятого рішення.

Відтак, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою, належно вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ "Полицька ВК (№76)" ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2