Справа № 357/7329/24
У Х В А Л А

24.05.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час проведення підготовчого судового засідання в залі суду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001176 від 29.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

22.05.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в провадження судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.03.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001176 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . мотивуючи своє клопотання тим, що ризики які були враховані під час обрання запобіжного заходу не зменшились, а саме ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на досить тривалий строк. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може його спонукати змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, останній намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий небайдужими громадянами. Реальним є ризик того, що обвинувачений переховується від суду, оскільки у разі визнання його вини у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 на час затримання та обрання запобіжного заходу не був працевлаштований, не мав постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, одне із яких є особливо тяжким злочином. Також у 2020 році обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Зазначене свідчить, що обвинувачений на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а також в нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів. Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка обвинуваченого вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих. Окрім цього, в даному випадку є неможливим застосування запобіжного заходу в виді особистої поруки з огляду на відсутність осіб, які б відповідали вимогам ст. 180 КПК України, які можуть бути поручителями. Встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим з огляду на наявність високого ступеню ризику переховуватися від суду. Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів та враховуючи особу ОСОБА_4 є обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор просить продовжити строк дії обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою який було обрано на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2024 строком на 60 днів, строк якого спливає 27.05.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 вказував на те, що ризики відповідно до ст. 177 КК України, не доведені, крім того зазначив, що ОСОБА_4 має хвору маму та бабусю і бажає бути з ними, щоб здійснювати догляд.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Під час судового засідання, сторони мають право заявляти клопотання. Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ч. 1 ст. 350 КПК України).

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 27.05.2024.

Враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на сьогодні не зменшились, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, а саме злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 331, 333, 369-372, 392, 537 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні № 0001176 від 29.03.2024 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, тобто до 22.07.2024 включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Відкласти розгляд обвинувального акту до 05.06.2024 року на 14 годин 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядки і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя:ОСОБА_1