Справа № 442/7845/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/481/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу,

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, а саме до 24 травня 2024 року включно.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного, фактичні обставини справи, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Зокрема, апелянт звертає увагу на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю пенсійного віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Хворіє на ОСОБА_11 .

Окрім цього, наголошує на необґрунтованості доводів клопотання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Вважає, що слідчий суддя в ухвалі обмежився переліком «стандартних підстав» для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості.

З урахуванням наведеного, захисник вважає, що запропонований запобіжний захід не відповідає особі підозрюваного та є надто суворим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000357 від 03 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя врахував те що у разі визнання винуватим ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі та підтверджує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду; з метою створення перешкод досудовому розслідуванню може впливати на понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , шляхом переконання та схиляння до зміни ними показань з метою викривлення фактичних обставин справи; може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, постановляючи ухвалу про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,яка підтверджується достатньою кількістю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в підсумку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, та про наявність, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, ризиків й про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів дійшла висновку, що за таких умов слідчий суддя, застосувавши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні у нього матір-пенсіонерка, яка хворіє, само по собі не може слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведена обставина не може підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи виконання покарань.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4