Справа № 461/3013/20
Провадження № 1-кп/461/91/24
УХВАЛА

24.04.2024 року,Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження №0000947 від 27.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

У судове засідання, призначене на 24.04.2024 року обвинувачений ОСОБА_6 не прибув, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правовий статус обвинуваченого у кримінальному провадженні характеризується не лише правами, але й покладеними на нього законом обов`язками, одним з яких є обов`язок прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути у призначений строк - заздалегідь повідомити про це (п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України).

Невиконання цього обов`язку може бути обумовлене лише поважними причинами, вичерпний перелік яких визначений ст. 138 КПК України, а саме:

1.затримання, тримання під вартою або відбування покарання;

2.обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;

3.обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

4.відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;

5.тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

6.смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

7.несвоєчасне одержання повістки про виклик;

8.інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Забезпечення проведення судового провадження у розумні строки ч. 2 ст. 28 КПК України покладено на суд, а Розділом ІІ КПК України передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення грошового стягнення.

Право суду накласти грошове стягнення на особу, яка не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, передбачене ч. 3 ст. 146 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 323 КПК України, наслідком неприбуття обвинуваченого за викликом у судове засідання є відкладення судового розгляду. У цьому випадку суд призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

У випадку, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду (ч. 1 ст. 139 КПК України).

Порядок та способи виклику особи до суду визначені у ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою.

Частина 9 статті 135 КПК України визначає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч. 1 ст. 136 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений, однак не з`явився на судові засідання, які відбулись 27.02.2024 року, 11.03.2024 року, 27.03.2024 року та 24.04.2024 року. Обвинуваченим у вказані дні подавались до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. На підтвердження вказаного до вказаних клопотань захисником долучались відповідні медичні виписки та довідки, однак такі не містили вказівок, що обвинувачена не може брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до положень ст. 138 КПК України тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю визнається поважною причиною не прибуття на виклик суду лише за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

У суду відсутні спеціальні знання в галузі медицини, які б дозволяли встановити, що наявні у обвинуваченого клінічні діагнози перешкоджають йому з`являтись у судове засідання.

Окрім того, із наданих обвинуваченим виписок із медичної карти амбулаторного хворого не вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 порушив свій процесуальний обов`язок, визначений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених чим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року закріплено на рівні 3028 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Враховуючи, що стороною захисту не доведено об`єктивну неможливість прибуття обвинуваченого в судові засідання за станом його здоров*я, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження , суд вважає за необхідне накласти на обвинуваченого грошове стягнення у максимальному розмірі, передбаченому кримінальним процесуальним законом на рівні 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.323, 139, 144, 146 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Накласти грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень, яке підлягає стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до положень ст. 147 КПК України він має право на подання клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення суду, який її виніс у разі обґрунтованих доводів про безпідставність накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1