У Х В А Л А

12 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 420 180 000 000 013 98 від 06 червня 2018 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 376. ч. 2 ст. 376-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02.05.2023, на задоволення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.06.2018 за № 420 180 000 000 013 98 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375; ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376. ч. 2 ст. 376-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, та захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

На підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023, визначено колегію суддів для розгляду даного провадження у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів колегії - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

У зв`язку з припиненням повноважень судді колегії ОСОБА_13 , її за протоколом автоматизованої заміни складу колегії суддів від 11.03.2024 замінено на суддю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 12.03.2024 суддя колегії ОСОБА_3 заявив собі самовідвід з підстав того, що апеляційна скарга, що перебуває в провадженні, подана на ухвалу від 02.05.2023, якою ОСОБА_7 звільнено від відповідальності, а кримінальне провадження № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018 щодо неї закрито.

Проте, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у складі головуючого судді - ОСОБА_3 , суддів колегії - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у цьому ж кримінальному провадженні за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора у провадженні ОСОБА_8 залишено без змін ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20.10.2022, якою ОСОБА_16 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018 щодо нього закрито.

А тому, щоб виключити сумніви в упередженості судді колегії ОСОБА_3 при розгляді провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема щодо вирішення питання про закриття провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 , фактично за тих же обставин, що і стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , - він заявив собі самовідвід.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку учасників провадження про заявлений самовідвід судді колегії ОСОБА_3 , колегія суддів, дослідивши матеріали апеляційної скарги та доводи заяви про відвід, дійшла наступного.

Згідно з положеннями п. 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Гарантування кожному права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, випливає з приписів п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція), що закріплене і в ч. 1 ст. 21 КПК України.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об?єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, п.п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ), - як вказано в п. 104 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ, Суд) у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 27.05.2013.

У свою чергу, у п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява № 7577/02) від 03.05.2007 Суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб?єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об?єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22.02.1996, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 825, п. 30).

Відповідно до об?єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв?язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Вказані приписи кореспондуються зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, якою визначено, що неупереджений розгляд справ - є основним обов?язком судді.

Фактично такі ж засади передбачені і нормою п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, згідно якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як свідчать дані судового рішення від 20.10.2022 стосовно ОСОБА_16 у кримінальному провадженні № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018, апеляційної скарги прокурора на цю ухвалу та судового рішення суду апеляційної інстанції від 01.02.2023 під головуванням судді ОСОБА_3 , що підтвердили і учасники провадження в суді апеляційної інстанції 12.03.2024, - вони є ідентичними рішенню від 02.05.2023 стосовно ОСОБА_7 у цьому ж кримінальному провадженні, що є предметом перегляду судом апеляційної інстанції у визначеному складі суддів за участю судді ОСОБА_3 , а також апеляційній скарзі прокурора на цю ухвалу.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 20.10.2022 та ухвала Київського апеляційного суду від 01.02.2023 оскаржена в касаційному порядку і ухвалами Верховного Суду від 01.05.2023 та від 18.05.2023 за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_17 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , відповідно, відкрито касаційне провадження.

А відтак, виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, загальних засад кримінального провадження, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, щодо забезпечення розгляду апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні № 420 180 000 000 013 98 від 06.06.2018 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді ОСОБА_3 за наведених вище підстав, щоб виключити сумніви у можливій його упередженості у розгляді провадження стосовно ОСОБА_7 ,у зв`язку з чим провадження підлягає передачі до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду для заміни судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити самовідвід судді колегії ОСОБА_3

Матеріали кримінального провадження № 11-кп/824/1207/2024 (справа № 757/40360/20-к) за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні № 420 180 000 000 013 98 від 06 червня 2018 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, та захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 передати до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду для заміни судді колегії ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3