Справа №173/1371/24
Провадження №1-кс/173/288/2024
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 , при секретареві - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 01.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 01.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України .

В обґрунтування поданого клопотання старший слідчий посилається на наступне: 01.05.2024 року до ВП №3 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома особа в період дії воєнного стану, який діє на всій території України 30.04.2024 року, близько 23:00 год., знаходячись на АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Poco NFC 3», належним потерпілому, чим спричинила ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму близько 5 000 грн. (ЖЕО №3528 від 01.05.2024)

01.05.2024 року за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 за ч. 4 ст.186 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що він приблизно три роки тому придбав мобільний телефон марки «Poco NFC 3», яким користувався постійно. Користувався абонентськими номерами: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 . З лютого 2022 року, він мобілізований до лав ЗСУ та на даний час проходить службу на посаді водія в військовій частині НОМЕР_3 . 29.04.2024 року його з військової частини було відправлено у відрядження в м. Дубно, але в зв`язку з тим, що пункт його постійної дислокації знаходиться в м. Верхівцеве, він приїхав 30.04.2024 року, в дане місто, для отримання відпустки. Приїхавши приблизно о 22:00 год., електропотягом з міста Дніпро, він направився до пункту його постійної дислокації, але в зв`язку з тим, що вже було темне та він погано знав м. Верхівцеве, він заблукав та вирішив піти до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в м. Верхівцеве (назву вулиці не пам`ятає). Через те, що він погано знає вулиці, він вирішив запитати дорогу у місцевих жителів. Побачивши чотирьох осіб, дві дівчини та два хлопця, він вирішив підійти до них та запитати дорогу. Йому відповів не знайомий молодий чоловік, зростом близько 160-170 см., чорнявий з великим шрамом на обличчі з правого боку, віком близько 20 років. Даний хлопець почав пояснювати дорогу та він пішов далі, а хлопець та дівчина пішли в іншому напрямку. Через хвилину його наздогнав даний невідомий чоловік зі шрамом та почав пропонувати свою допомогу, а саме провести його до знайомого. В цей час хлопця покликала дівчина віком близько 14-15 років, з чорнявим волоссям, але він їй відповів, що зайнятий та почав розповідати потерпілому про свого брата, який знаходиться на війні. Відійшовши на відстань близько 50-80 метрів від дівчини невідомий молодий чоловік почав прохати зайняти йому коштів та подарувати годинник, на що він йому відмовив. Потім вказаний чоловік почав прохати дати йому цигарки. Так як в нього в штанях в задніх карманах знаходились: в лівому мобільний телефон та військовий квиток, а в правому пачка цигарок. Почавши діставати цигарки, він відчув, як з його лівого карману почали витягувати мобільний телефон, він почав запитувати хлопця, що той робить, але даний хлопець, витягнувши мобільний телефон різко почав втікати. Потерпілий почав бігти за ним та наздоганяти його, але в зв`язку з тим, що він був в капцях та хлопець дуже прудко втікав, він його не зміг наздогнати. Потім він пішов до свого знайомого, але його не було вдома і він попрохав його дружину ОСОБА_6 зателефонувати на лінію «102», та викликати поліцію за даним фактом.

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_2 .

01.05.2024 року у проміжок часу з 09 год. 40 хв. до 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 поблизу приміщення поліцейської станції по АДРЕСА_1 добровільно видав мобільний телефон «Poco NFC Х3» синьо-чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі, серійний номер НОМЕР_4 , imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 .

Даний мобільний телефон, згідно наданих потерпілим ОСОБА_4 документам, належить йому та був викрадений у нього 30.04.2024 року у м. Верхівцеве, Кам?янського району, Дніпропетровської області.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , показала, що 30.04.2024 близько 18:00 годин вона разом з ОСОБА_9 приїхали електропоїздом у с. Новомиколаївка (ст. Верхньодніпровськ) для того, щоб зустрітись із знайомим ОСОБА_10 . Зустрітись із ним їм не вдалось, після чого вони зупинили на трасі попутний автомобіль ВАЗ червоного кольору, в якому були чоловік та жінка віком близько 35-40 років та попрохали їх підвезти до м. Верхівцеве. Вони погодились, привезли їх у центр м. Верхівцеве, після чого поїхали. Вони пішли гуляти разом з ОСОБА_10 . ОСОБА_11 пив того вечора енергетичні та алкогольні напої. Вони з ОСОБА_10 повинні були їхати до неї додому електропоїздом о 22 год. 17 хв., але запізнилися на нього. Вони вирішили йти додому у с. Петрівка пішки. Близько 23.00 години вона разом з ОСОБА_10 йшли додому та на вул. Центральна, поблизу колишнього військового містечка зустріли автомобіль з чоловіком та жінкою, які їх підвозили цього дня з с. Новомиколаївка у м. Верхівцеве. Вони упізнали їх, після чого залишили свій автомобіль на вул. Центральна та вони учотирьох пішли по невідомому провулку, розташованому перпендикулярно АДРЕСА_3 , для того, щоб продовжити спілкування. Пройшовши приблизно 150 м. вони зупинились та сіли на траву за узбіччі дороги. Це було перехрестя, але вона не запам`ятала вулицю. Приблизно через 20 хвилин повз них пройшов невідомий чоловік, який побачив їх, зупинився, та запитав як йому пройти на вулицю. Він сказав назву вулиці, яку вона не запам`ятала. ОСОБА_11 піднявся, підійшов до даного чоловіка та почав розказувати йому як пройти на вулицю, яку він шукає та руками показував напрямок дороги. ОСОБА_11 запропонував чоловікові провести його але чоловік відмовився. Після цього вони продовжили розмову і вона побачила, що вони пішли разом. Вона запитала ОСОБА_10 , чи йти їй разом з ним, на що ОСОБА_11 він відповів їй, щоб вона йшла додому і він її дожене. Приблизно через 40-50 м. ОСОБА_11 та невідомий чоловік повернули ліворуч та вона вирішила піти за ними. Вона дійшла до перехрестя, де вони повернули, після чого також повернула ліворуч та йшла по темній стороні вулиці, для того, щоб ОСОБА_11 її не бачив. Вона пройшла приблизно метрів 30-40 та побачила, що вони зупинились на перехресті. Дане перехрестя освітлювалось ліхтарями. Вона також зупинилась, щоб послухати, що вони кажуть, але розмови не почула. Вона побачила, як ОСОБА_11 , стоячи ліворуч від чоловіка, протягнув праву руку за спину чоловікові та щось різко витягнув з задньої кишені штанів чоловіка, після чого різко повернув ліворуч та побіг. Тілесні ушкодження чоловікові він не спричиняв. Чоловік крикнув: «Стій! Віддай!», після чого також різко побіг за ОСОБА_10 ліворуч у провулок. Вона розвернулась та також побігла звідти. Чи наздогнав чоловік ОСОБА_10 чи ні, вона не бачила. Вона повернулась до того перехрестя, де вони зустріли невідомого чоловіка і на даному перехресті зустрілась з ОСОБА_10 . Чоловіка та жінки, з якими вони прийшли на дане перехрестя, вже там не було. Чоловіка, у якого ОСОБА_11 витягнув з кишені мобільний телефон, також не було. Вони з ОСОБА_10 пішли пішки до неї додому і він розповів їй, що він викрав у невідомого чоловіка мобільний телефон. Після цього він показав їй даний мобільний телефон, назву вона не дивилась, телефон був чорного або темно-синього кольору, із круглою камерою. Близько 00:30 год. вони прийшли у с. Петрівка, де вона проживає. Далі, прийшовши додому вона лягла спати, а ОСОБА_11 сидів разом з викраденим ним телефоном, щось натискаючи у ньому. Вранці, коли вона прокинулась, то дізналась, що ОСОБА_11 витягнув сім карти з викраденого мольного телефону та вставив їх в її мобільний телефон, для чого, їй не відомо. Дані сім карти вона готова видати поліції. Що саме ОСОБА_11 хотів зробити з мобільним телефоном, не знає.

01.05.2024 року у проміжок часу з 13 год. 35 хв. до 13 год. 55 хв. свідок ОСОБА_8 у приміщенні поліцейської станції по АДРЕСА_1 добровільно видала сім карту мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_7 та сім карту мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_8 , належні потерпілому ОСОБА_4 , та які знаходились у викраденому у нього 30.04.2024 мобільному телефоні.

З метою забезпечення збереження вилученого в ході оглядів майна, як речових доказів по даному кримінальному провадженню, та які, у свою чергу, згідно із ч.1 ст.98 КПК України відповідають основним ознакам речових доказів, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 01.05.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, пунктів 1,2,5, 6, ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 2 цієї статі (170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна враховується наступне:

1)Правова підстава арешту майна;

2)Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3)Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

4)Наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання документів вбачається, що існують обґрунтовані підстави вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до клопотання..

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під наступні критерії: є доказом вчиненого кримінального правопорушення, а саме є матеріальним об`єктом, який був викрадений у потерпілого, зберіг на собі його слідивчиенного кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження . Тобто підпадає під критерії, зазначені у ст. 98 КПК України, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, що дає підстави для його арешту як речового доказу.

Виходячи з вищевикладеного, з метою забезпечення збереження вилученого майна , а також відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України враховуючи, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч.2, 3 ст. 170 КПК є підставою для його арешту, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність тяжких наслідків такого арешту майна для осіб власників володільців майна, а також зважаючи, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, предметом дослідження яких буде вилучене під час огляду майно, тому для забезпечення, швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та запобігання ризику відчуження даного речового доказу,слідчий суддя вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, передавши вилучене майно на зберігання до відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Керуючись ст. ст. 98,170 -175 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 01.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити

Накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися та користуватися на майно вилучене в ході оглядів від 01.05.2024 року, а саме: мобільний телефон «Poco NFC Х3» синьо-чорного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, серійний номер НОМЕР_4 , imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_7 та сім карта мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_8

Визначити місцем зберігання арештованого майна, кімнату зберігання речових доказів ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Авраменка, 21, м.Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

. Слідчий суддя ОСОБА_1