Справа № 472/187/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року селище Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селище Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000038 від 15.02.2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кремидівка, Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого підсобним робітником у ФГ «Вітчизна» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Веселинівського відділення Вознесенської окружної прокуратури, ОСОБА_4 , обвинувачений, ОСОБА_3 , неповнолітній потерпілий, ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 13.02.2024 року ОСОБА_3 перебуваючи біля свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 зустрів потерпілого ОСОБА_5 і між ними на грунті особистих непрязних відносин виникла сварка. В ході сварки обвинувачений, вирішив спричинити потерпілому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в нижню губу потерпілого, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової оболонки нижньої губи.

За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю, суду показав, що 13.02. 2024 року в вечірній час він перебував біля свого домоволодіння. До нього підійшов односелець ОСОБА_8 . Через деякий час до домоволодіння підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останній відізвав до себе ОСОБА_11 та вдарив його. Він же з метою попередження спричинення тілесних ушкоджень відштовхнув потерпілого та наніс один удар рукою в область обличчя останнього. У вчиненому щиро кається.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим в інкримінованому йому проступку, його вина підтверджується свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 13.02. 2024 року у вечірній час, перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_12 в с. Бондарівка в нього виникла сварка з обвинуваченим, в результаті якої останній наніс йому удар рукою в область обличчя.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 13.02. 2024 року напроти будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_12 наніс один удар долонею правої руки в область роту потерпілого.

Від удару у ОСОБА_5 пішла кров з нижньої губи.

Аналогічні свідчення, щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень в області обличчя потерпілому підтвердив і свідок ОСОБА_11 , зокрема зазначив, що дійсно в вечірній час 13.02. 2024 року ОСОБА_12 наніс правою рукою удар в область обличчя потерпілому ОСОБА_13 .

Крім того вина обвинуваченого у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні і зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2024 року, згідно якого представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 повідомила слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про факт нанесення її синові ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в вечірній час 13.02. 2024року мешканцем села Бондарівка, ОСОБА_3 .

Згідно протоколу місця пригоди від 14.02. 2024 року та фототаблицею до нього місцем пригоди є територія біля домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . Неподалік приміщення " Альтанки " в вечірній час 14.02.2024року обвинувачений ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експеримента від 15.02.2024 року та фототаблицею до нього потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 в вечірній час 13.02. 2024 року біля домоволодіння останнього.

Згідно протоколу проведення слідчого експеримента від 15.02.2024 року та фототаблицею до нього свідок ОСОБА_15 в присутності понятих показав що ОСОБА_3 в вечірній час 13.02. 2024 року перебуваючи біля свого домоволодіння в АДРЕСА_1 правою рукою наніс один удар в область обличчя потерпілому ОСОБА_5 . Від удару у Ковтун пішла кров з нижньої губи.

З довідки КНП «Веселинівської районної лікарні Веселинівської селищної ради» від 14. 02. 2024 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 , дійсно був оглянутий черговим лікарем і у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової нижньої губи, область нижньої щелепи зліва.

Згідно висновку експерта № 44 від 19.02. 2024 року, у потерпілого ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи, яка утворилася від одного травматичного впливу тупого предмету, особливості контактної поверхні якого морфології ушкодження не відобразилися, могла виникнути від удару кулаком.

Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01. 1995 року пункт 2.3.5. тілесне ушкодження у ОСОБА_5 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Оцінивши в сукупності досліджені докази, враховуючи обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії проступків, а також дані про особу обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи виключно позитивно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно характеристики наданої виконавчим комітетом Веселинівської селищної ради Вознесенського району №05-03/268 від 19.02.2024р. вбачається, що ОСОБА_3 , на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Веселинівської селищної ради до адміністративної відповідальності не притягувався. Скарг і заяв до Веселинівської селищної ради від сусідів та жителів селища не надходило. Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_3 працює різноробочим в ФГ " Вітчизна " Вознесенського району. За період роботи показав себе з позитивної сторони. Обов`язки виконує старанно та добросовісно. Скарг зі сторони керівництва не надходило.

Згідно довідки виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 №425/2 від 19.02. 2024 року вбачається, що гр. ОСОБА_3 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді, складеної на обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення., оцінюється як середній.

Ризик небезпеки для суспільста, утому числі для окремих осіб оцінюється, як середній. Виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливо без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

В судовому засіданні представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 заявив цивільний позов про відшкодування маральної (немайнової) шкоди в сумі 50000 грн.

Вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з обвинуваченого на користь цивільного позивача з урахуванням перенесених нервових потрясінь, фізичного болю потерпілим, віктивної поведінки обвинуваченого та матеріального становища ОСОБА_3 в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також втрат через перенесені душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відносно членів його сім ї або близьких родичів.

Крім цього, у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року No 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 вищевказаної постанови роз?яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх, тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об?єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв?язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обгрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

Вирішуючи питання, що пов?язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об?єктивного відображення дій розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

3 урахуванням викладених вище фактичних обставин справи суд встановив, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому дійсно була завдана моральна шкода, оскільки останній переніс фізичну біль, душевні страждання, відчув вимушені зміни у звичному житті. При стягненні шкоди, суд враховує і матеріальне становище обвинуваченого, який працює та має постійний заробіток.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про те, що необхідним і достатнім для поновлення прав ОСОБА_5 є відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 3000 грн.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчинені злочину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно, пом`якшуючої обставини покарання, щирого каяття та враховуючи матеріали досудової доповіді про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до переконання про можливість та доцільність призначення покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України .

Медичну довідку КНП "Веселинівської РЛ" Веселинівської селищної ради на ім`я Ковтун від. 14.02.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000038.

Керуючись ст.ст. 100, 326, 368-371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди - 3000 ( три тисячі ) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу - не обирати.

Речові докази по справі: Медичну довідку КНП "Веселинівської РЛ" Веселинівської селищної ради на ім`я Ковтун від. 14.02.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000038.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Веселинівського

районного суду Миколаївської області ОСОБА_1