Справа № 216/2754/18
Провадження № 1-кп/216/68/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження № 0000917 від 04.05.2018 відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, освіта середньо спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.09.2008 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

-14.07.2009 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 307 ч.2, 312 ч.3, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 25.09.2012 з Жовтоводської ВК № 26 Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 29 днів;

-17.07.2014 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 1 рік;

-19.06.2015 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.07.2014 року та до відбуття призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-31.08.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2015 у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 03.11.2017 із Синельниковської ВК №94 Дніпропетровської області по відбуттю терміну покарання;

-18.10.2018 Жовтневий районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

-09.07.2020 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2021 року в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання шляхом його зміни. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання покарання, призначеного за цим вироком, покаранням призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2018 року - до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) років з конфіскацією усього особистого майна;

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження № № 0000917 від 04.05.2018, 0001343 від 12 липня 2018, відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2023 року кримінальне провадження № 0001343 від 12 липня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - закрито.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він маючи не зняті та не погашені в установленому порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та перебуваючи на волі, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

03.05.2018 року приблизно о 19.20 годині, ОСОБА_3 , діючи повторно, перебуваючи на задньому дворі продуктового супермаркету «Сільпо», що розташований на площі Визволення, 2-К в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на парапеті та переглядав інформацію на належній йому електронній книзі марки «ENOT V411».

В цей час, ОСОБА_3 , побачивши, що потерпілий ОСОБА_6 , поклавши належну йому електронну книгу марки «ENOT V411» на парапет, прямує до сміттєвого контейнера, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись нагодою, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для власника майна ОСОБА_6 , діючи із корисних спонукань, наблизився до парапету та відкрито викрав електронну книгу марки «ENOT V411», належну потерпілому ОСОБА_6 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/213 від 23.05.2018 716,67 гривень, після чого, не реагуючи на законні вимоги потерпілого ОСОБА_6 повернути викрадене майно його власнику, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду у розмірі 716,67 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992 р., Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 №706 «Про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку, зберігання і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», в першій декаді квітня 2018 року, у денний час доби, знаходячись в лісосмузі, розташованій по АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел на незаконне придбання холодної зброї, знайшов та взяв, тим самим, придбав предмет, виготовлений саморобним способом за типом кастетів, після чого, переслідуючи умисел на незаконне носіння кастету, діючи умисно та незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що знайдений ним предмет є холодною зброєю, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на носіння кастету без передбаченого законом дозволу, привласнив його та незаконно носив при собі до моменту його вилучення працівниками поліції, а саме до 06.05.2018 р.

06.05.2018 року в період часу з 12 год. 40 хв. до 12 год. 56 хв. на автомобільній стоянці, що розташована поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , у присутності понятих на законну вимогу працівників поліції з правої кишені шортів одягнених на ньому, ОСОБА_3 надав предмет, який згідно висновку експерта № 29/3.3/1093 від 21.05.2018 року виготовлений саморобним способом за типом кастетів та є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який ОСОБА_3 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінують, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо дане клопотання підтримали.

Потерпілий ОСОБА_6 правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченимОСОБА_3 .

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти нові умисні корисливі злочини, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с. 97) на обліку у лікаря нарколога перебував з листопада 2012 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в січні 2016 року через судимість (м.к.п. а.с. 98-99), майнова шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі шляхом повернення потерпілому викраденого майна (м.к.п. а.с. 46).

Суд враховує, що ОСОБА_3 відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання є рецидив злочинів.

Таким чином суд, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Окрім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, вважає, необхідним застосувати йому покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2020 року зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2021 року.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 та ст. 75 КК України, оскільки судом не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта, а саме: 1144 грн. 00 коп.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотири) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначитиОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за вирокомТернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2020 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2021 року та даним вироком, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 23.07.2018 року, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2018 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню № 0000917 на користь держави у розмірі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривень).

Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, а саме: додаток до протоколу огляду місця події від 06.05.2018 року, оптичний носій інформації (DVD диск) із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 06.05.2018 року (м.к.п. а.с. 66, 73) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ кастет (саморобний), який відповідно до постанови про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню № 00000917 від 04.05.2018 року, що знаходиться у експертному пакеті МВС України № 2467041, у камері зберігання речових доказів КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 307/18 (м.к.п. а.с. 84) знищити.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілого, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 46) залишити останньому.

Матеріали кримінального провадження № 00000917 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2754/18 (1-КП/216/68/24).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1