Провадження № 1-кп/369/1312/24
В И Р О К

іменем України

21.05.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0002547 від 24 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, українця, громадянина України, який неодружений, не працює, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року за ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років із конфіскацією всього належного майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

21 квітня 2018 року близько 16:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кв. АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, проник до вищевказаної квартири, відчинивши вхідні двері, заздалегідь заготовленим дублікатом ключа, звідки таємно викрав, належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: електро-духову шафу «Hansa BOEW 68465», вартістю 8 225,67 грн та варочну поверхню «Hansa BHGW 63111035», вартістю 6 130,33 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку згідно з висновком експерта на загальну суму 14 356,00 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Зазначив, що за вчинене йому соромно, про вчинене жалкує, щиро розкаюється у вчиненому, вибачався та запевнював суд, що подібного більше не вчинятиме, стосовно виду на розміру покарання поклався на розсуд суду. При цьому, вказав, що має бажання проходити службу в ЗСУ.

Прокурор у судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього належного йому майна. Вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 100 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, при цьому просив врахувати щире каяття обвинуваченого, те що викрадене майно повернуто потерпілому та претензій до обвинуваченого останній не має, а також бажання останнього проходити службу в ЗСУ.

Потерпілий ОСОБА_6 не з`явився в судове засідання, про дату, місце та час його проведення повідомлений в установленому законом порядку. При цьому, через канцелярію суду надіслав заяву про проведення судового засідання та подальшого судового розгляду за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, пояснення захисника, врахувавши заяву потерпілого, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину аналогічного характеру та вчинив свої діяння до постановлення вироку, який має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше судимий, останній раз вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року за ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, неодружений, не працює, має загальну середню освіту, відношення останнього до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, кількість епізодів вчиненого, а саме 1 епізод та відсутність претензій зі сторони потерпілого. Крім того, суд враховує бажання обвинуваченого проходити службу в ЗСУ.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 185 КК України, покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України до постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року за ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховує покарання частково відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року за ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України та визначає остаточне до відбування покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

При цьому, враховуючи те, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено 21 квітня 2018 року, з урахуванням положень ст. 5 КК України, суд застосовує редакцію статті ч. 3 ст. 185 КК України чинну на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме від 04 червня 2009 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 лютого 2019 року.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який застосовано щодо ОСОБА_5 , скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в редакції від 04 червня 2009 року та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в строк покарання остаточно призначеного за цим вироком, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 лютого 2019 року.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який застосовано щодо ОСОБА_5 , скасувати.

Речові докази:

- відеозапис з камер відеоспостереження з будинку АДРЕСА_4 , що знаходиться на диску формату DVD, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вилучені речі, а саме: договір застави ломбарду «Скарбниця» № 384-18000606 від 21 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_5 , предметом договору є газові варочні поверхні марки «Ханса», договір застави ломбарду «Скарбниця» № 384-18000605 від 21 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_5 предметом договору є електронні духові шафи марки «Ханса», ключ металевий срібного кольору, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- електро-духова шафа марки «Hansa BOEW 68465» та варочна поверхня «Hansa BHGW 63111038», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1