"28" березня 2024 р. Справа № 363/1967/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника Вишгородського РВ №1 ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород подання Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Демидів, Вишгородського р-ну, Київської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області звернулася фахівець ІІ категорії Вишгородського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_4 до місця відбування призначеного покарання.

Обґрунтовано це подання тим, що з 30.05.2023 року на обліку Вишгородського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області перебуває засуджена ОСОБА_4 , яка за період відбування іспитового строку зарекомендувала себе негативно. Так, 30.05.2023 року був надісланий виклик за яким ОСОБА_4 не з`явилась. 12.06.2023 року було зателефоновано ОСОБА_4 з метою з?ясування причини неявки до відділу на що, остання повідомила що до 14 червня приїде на ознайомлення до відділу, але в зазначений термін не з?явилася. 29.06.2023 року були проведені заходи першочергового розшуку та направлені відповідні запити. Згідно отриманих відповідей вищезазначених установ ОСОБА_4 по облікових записах не значиться. 07.08.2023 року було здійснено перевірку фактичного місця проживання засудженої в ході якої двері ніхто не відкрив, але було чутно, що в квартирі знаходяться люди. 11.08.2023 року було направлено до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових дій. 22.08.2023 року ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та покладеними на неї судом обов?язками, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з?являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. Також в цей день ОСОБА_4 була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: кожного місяця другого вівторка. 21.09.2023 року було надіслано виклик за яким ОСОБА_4 не з`явилась. 04.10.2023 року повторно було надіслано виклик за яким вона також не з`явилась, а тому 13.10.2023 року ОСОБА_4 поштою було надіслано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання. Обов?язки покладені на неї судом засуджена не виконувала, на реєстрацію до Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у АДРЕСА_2 жодного разу не з?явилася. 13.10.2023 року були проведені заходи першочергового розшуку та направлені запити. 04.12.2023 року до Вишгородського РУП ГУНІ в Київській області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових дій. За період відбування покарання ОСОБА_4 притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: за ст. 184 ч. 2 КУпАП від 03.07.2023 року, ст. 173-2 ч. 1 КУпАП від 03.07.2023 року, ст. 175-1 ч.1 КУпАП від 08.11.2023 року, ст. 178 ч. 1 КУпАП від 27.06.2023 року, ст. 175-1 ч.1 КУпАП від 27.06.2023 року, ст. 184 ч. 2 КУпАП від 11.04.2023 року, ст. 181 ч. 1 КУпАП від 22.06.2023 року, ст. 184 ч. 1 КУпАП від 14.11.2023 року, ст. 184 ч. 2 КУпАП від 03.07.2023 року, ст. 183 КУпАП від 06.12.2023 року. Крім того, в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за №0000511 від 18.02.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. 12.03.2024 року ОСОБА_4 з?явилась до відділу та надала пояснення щодо неявки на реєстрації та притягнення до адміністративної відповідальності, також засудженій було роз?яснено що ії особова справа буде направлена до суду та ОСОБА_4 зобов?язалась за першим викликом з?явитися до суду. Попередження щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 підписувати відмовилась, та залишила відділ без пояснення.

Представник Вишгородського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити. Прокурор проти подання не заперечувала.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні цього подання, зобов`язалась сумлінно виконувати покладені на неї вироком суду обов`язки, посилалася на те, що дійсно не з`являлася до органу пробації на реєстрацію із-за відсутності коштів, але має постійне місце проживання, де мешкає з чоловіком та дітьми, дійсно притягувалася до адміністративної відповідальності, але усвідомила свою поведінку і запевнила суд, що в подальшому вчиняти правопорушення не буде.

Суд, вислухавши пояснення засудженої, думку представника пробації, прокурора та засудженої, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу (місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу) має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо вона впродовж іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на неї, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 16.05.2023 року.

Вищевказаний вирок суду направлено на виконання до РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, який здійснюючи свої повноваження, поставив ОСОБА_4 на облік, роз`яснив порядок і умови відбування покарання з випробуванням, встановив дні явки.

Як слідує з подання ОСОБА_4 дійсно не з`являлася до органу пробації на реєстрацію та декілька разів притягувалася до адміністративної відповідальності, крім того в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за №0000511 від 18.02.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України - виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Стаття 13 КВК України зазначає, що уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч. 4 ст. 166 КВК України - письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань за №270/1560від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) - якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України - суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Обґрунтовуючи подане клопотання, орган з питань пробації посилався на те, що засуджена неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, в той же час, матеріали особової справи містять лише постанову суду від 24.11.2023 року, якою ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАп та на неї накладене стягнення у виді штрафу.

Перевіряючи обгрутованість внесеного органом пробації подання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на те, що при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки сам факт вчинення адміністративних правопорушень не є самостійною, безпосередньою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного судом.

Посилання органу пробації на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за №0000511 від 18.02.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, теж належним чином не підтверджене. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Зазначені права і свободи відображені у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 5 цієї статті, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

В клопотанні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_4 умисно не виконує покладені на неї обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення та не наведено достатніх та переконливих обставин, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останньої для відбування покарання. Наведені у клопотанні органу пробації факти невиконання покладених судом обов`язків засудженою, з урахуванням наданих нею пояснень, не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженої, вчинені нею саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за її поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено. На думку суду засуджена не є суспільно-небезпечною особою або такою, що потребує ізоляції від суспільства. Суд також приймає до уваги, що засуджена запевнила суд, що більше вчиняти адміністративні правопорушення не буде, в подальшому буде виконувати покладені на неї обов`язки, що дає підстави вважати, що засуджена бажає виправитись та виправдати довіру суду.

Беручи до уваги вищезазначене, керуючись принципами гуманності, виваженості та розсудливості, враховуючи те, що в клопотанні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_4 умисно не виконує покладені на неї обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання відносно засудженої.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції від 29.01.2019 року за №272/5, який набрав чинності 29.01.2019 року, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 відмовити.

Особову справу засудженої ОСОБА_4 - повернути до Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1