Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1874/24
Провадження №: 1-кп/332/324/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000701 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в У країні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 №6 від 10.03.2022, солдата за мобілізацією ОСОБА_6 призначено на посаду водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, після чого, наказом командира військової частини НОМЕР_1 , солдата за мобілізацією ОСОБА_6 призначено на посаду водія І стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, в період часу з 04.09.2022 по 09.09.2022, солдат ОСОБА_6 перебував у щорічній відпустці, проте 10.09.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно з відпустки до місця несення служби, а саме до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував, до місця військової служби безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що всі викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, також пояснив, що він після контузії у вересні 2022 року вирішив не повертатись з відпустки до військової частини, та залишився вдома. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.4 ст.408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст..89 КК України, має постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, також враховуючи, що обвинувачений одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, отже має стійкі соціальні зв`язки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, але можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.4 ст.408 КК України.

Під час досудового розслідування витрати відсутні. По справі цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у обвинуваченого відсутній.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, і призначити йому покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1