Номер провадження: 11-сс/813/893/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року в кримінальному проваджені №00000031 від 28.04.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000031 від 28.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.204 КК України.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майном, вилученим 07.05.2024 року в ході обшуку транспортного засобу марки «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 , а саме на:

- пластикові пляшки об`ємом 2л із рідиною бурого кольору з запахом спирту2 од.;

- пластикові пляшки об`ємом 5л із прозорою рідиною з запахом спирту 1 од.;

- грошові кошти: 2310 доларів США, 5300 гривень;

- банківські картки: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон Sigma X-Style 31Power, S/N НОМЕР_8 із сім карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб BMW X6, д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, та дійшов до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання.

Апелянт стверджує, що ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки:

- органом досудового розслідування та прокурором не надано доказів причетності власника транспортного засобу ОСОБА_8 до даного кримінального правопорушення;

- клопотання не містить доказів на підтвердження наявності тяжких наслідків та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, матеріального збитку, а також яке відношення до цього має майно ОСОБА_8 , не зазначена відповідність майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України ;

- в рамках даного кримінального провадження протягом більше року не доведено й не надано будь-яких доказів причетності ОСОБА_7 до незаконних дій, що є предметом даного кримінального провадження.

Представник власників майна в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак надіслав до суду повідомлення заяву, у якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності та задовольнити її.

Прокурор у судовому засіданні надав рапорт детектива, висновок експерта від 30.05.2024 року по вказаному кримінальному провадженні та зазначив, що 11.06.2024 року ОСОБА_7 буде вручене письмове повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою яка відповідно до матеріалів кримінального провадження не має процесуального статусу та не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України (далі КПК) визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно матеріалів судового провадження та змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, зазначене в оскарженій ухвалі майно, належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК ОСОБА_9 як представник власників майна особам є особою, яка може звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень п.п. 2,3 ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною другою ст.173 КПК встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/прокурора та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Перевіривши матеріали судового провадження, колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод, що потягнуло за собою невмотивоване та необґрунтоване рішення.

Із клопотання прокурора убачається, що детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000031 від 28.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збуту підакцизних товарів, а також незаконного виготовлення та збуту алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріали Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, зокрема матеріали ЄО № 1409 по заяві ОСОБА_10 щодо придбання нею у мережі Інтернет через веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » незаконно виготовленого алкогольного напою, що становить загрозу для життя та здоров`я людей.

У ході досудового розслідування від Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали, згідно яких за результатами проведених заходів, спрямованих на встановлення осіб, які займаються незаконним виготовленням алкогольних напоїв, встановлено групу осіб, очолювану ОСОБА_7 , які на території Одеської області здійснюють незаконне виготовлення алкогольних напоїв у вигляді коньяку, горілки, віскі та інших алкогольних напоїв, які у подальшому реалізуються у тому числі з використанням веб ресурсів шляхом відправки поштових відправлень.

Так, оглядом веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який відповідно наявної інформації, адмініструється учасником злочинної групи, встановлено пропонування до продажу алкогольних напоїв, розфасованих до поліетиленових пляшок, у вигляді коньяку, горілки, віскі та інших алкогольних напоїв, які мають різні смаки, тобто виготовлені з використанням харчових добавок, а також у вигляді горілки, розфасованої до тетрапаків.

Як вбачається з рапорту старшого офіцера ВКзК ВБзТЗ ГОРВ 17 прикордонного загону імені полковника ОСОБА_11 , в ході виконання доручення, співробітниками головного оперативно-розшукового відділу проведено комплекс заходів та встановлено коло осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, місця постійного мешкання, офісні приміщення, місця виготовлення, зберігання та збуту підакцизних товарів, а також транспорті засоби які використовуються у протиправній діяльності. За результатами проведених заходів встановлено, що до обставин кримінального провадження може бути причетний зокрема: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року, надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_10 », VIN: НОМЕР_2 , з метою відшукання та вилучення незаконно виготовлених підакцизних товарів, які знаходяться в незаконному обігу, обладнання, сировини та інших речей, які використовуються для незаконного виготовлення підакцизних товарів, бухгалтерських та інших документів, чорнових записів незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, інших електронних носіїв інформації, грошових коштів, отриманих від незаконного збуту підакцизних товарів, інших речей та документів, які містять відомості, що можуть бути доказами під час судового розгляду.

07.05.2024 року детективом Підрозділу Детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 проведено обшук у транспортному засобі «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_10 », VIN: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- пластикові пляшки об`ємом 2л із рідиною бурого кольору з запахом спирту 2 од.;

- пластикові пляшки об`ємом 5л із прозорою рідиною з запахом спирту 1 од.;

- грошові кошти: 2 310 доларів США, 5 300 гривень;

- банківські картки: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_11 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW X6, д.н.з. НОМЕР_12 , НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон Sigma X-Style 31Power, S/N НОМЕР_13 із сім карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб BMW X6, д.н.з. « НОМЕР_10 », VIN: НОМЕР_2 .

08.05.2024 року детективом в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

09.05.2024 року прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вище вказане майно.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що метою арешту є збереження речових доказів, зокрема вилучене майно є предметами та, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості ,які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на майно, перелік якого міститься в клопотанні прокурора.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора та обставини, на які посилається останній, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, відповідає вимогам ст.171 КПК та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до долученого прокурором у судовому засіданні апеляційного суду висновку експерта №СЕ-19/116/24/9200-ФХД від 30.05.2024 року, надані на експертизу рідини містять етиловий спирт, тобто є спиртовмісними рідинами з об`ємними частками етилового спирту 36,8%, об`ємних, 34,6% об`ємних, та 34,7% об`ємних. Надана на експертизу безбарвна рідина не відповідає ДСТУ 4256:2021 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» за органолептичними показниками, та за фізико-хімічними показниками, а саме вмістом етилового спирту.

На думку апеляційного суду, вилучені предмети на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано визнані речовими доказами та на них накладено арешт.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що диспозиція ч. 3 ст. 204 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в кримінальному проваджені №0000031, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів, тому цілком обґрунтовано зазначив, що вилучене під час проведення обшуку майно, а саме: пластикові пляшки із рідиною бурого кольору з запахом спирту, пластикові пляшки із прозорою рідиною з запахом спирту, мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

Колегія суддів зокрема звертає вагу, що транспортний засіб підпадає під ознаки знаряддя вчинення кримінального правопорушення та його причетність до кримінального правопорушення має бути додатково перевірена під час досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль марки «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_10 », VIN: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 належить на праві власності ОСОБА_8 , перебував фактично у користування ОСОБА_7 , у яких наявні спільні діти 2017 та 2023 року народження, а тому твердження про відсутність взаємозв`язку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , викликають у колегії суддів обґрунтовані сумніви.

Відповідно до рапорту детектива підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_13 від 22.05.2024 року, ОСОБА_7 в ході допиту як свідка, проведеного 10.05.2024 року повідомив, що транспортний засіб «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_10 » дійсно перебуває у його користуванні з 13 лютого 2023 року.

Також слідчий суддя вірно зазначив, що наразі існує необхідність в дослідженні вилученого мобільного телефону «Sigma X-Style 31Power», S/N НОМЕР_13 із сім карткою оператора «Vodafone» НОМЕР_9 , оскільки зафіксована на ньому інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Висновки слідчого судді обґрунтовані також і щодо вилучених грошових коштів та банківських карток, оскільки вони ймовірно могли бути отримані внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, а також можуть мати відношення до перерахування на картки (або з них) грошових коштів, які могли бути отримані внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, тому фактично можуть мати відношення до предмету доказування.

Доводи представника власника майна щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_7 до незаконних дій, що є предметом даного кримінального провадження, спростовані у судовому засіданні апеляційного суду прокурором, який зазначив, що ОСОБА_7 11.06.2024 року буде повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що подальша причетність ОСОБА_7 та виученого майна є предметом дослідження під час досудового розслідування, шляхом проведення експертиз, допитів свідків, проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував вимоги ст.ст. 131-132, 170-173 КПК та обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, що буде слугувати меті забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності/володіння завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року, якою в кримінальному провадженні №0000031 від 28.04.2023 року накладено арешт на майно, вилучене 07.05.2024 року в ході обшуку транспортного засобу марки «BMW X6», д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 , перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4