Справа №295/2541/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу БМП «Сприяння» на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -

встановив:

Директор БПМ «Сприяння» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 02.01.2024 року ним як директором БМП «Сприяння» подано до Житомирської обласної прокуратури заяву, в якій повідомлено про вчинення ОСОБА_4 ряду кримінальних правопорушень.

Так, у заяві, зокрема, йшлось про те, що ОСОБА_4 повідомила директору БМП «Сприяння» неправдиві відомості щодо наявності особистих коштів для здійснення інвестування будівництва, змінила в односторонньому порядку проект договору купівлі-продажу майнових прав від 11.03.2014 року, вчинила інші дії, направлені на виконання розрахункових операцій поза обізнаності іншої сторони договору БМП «Сприяння», з внесенням до таких відомостей сум, фактична сплата яких не відбувалась, проставленням у документах власного підпису навпроти прізвища ОСОБА_3 .

За твердженням скаржника, ОСОБА_4 має на меті знищення підприємства, отримання безкоштовно від БМП «Сприяння» квартири в блок-секціях будівництва, у зв`язку з чим ініціюються безпідставні позови до судів. Прокурором 22.06.2017 року здійснено виїмку в повному обсязі оригіналу робочого проекту будівництва групи малоповерхових житлових будинків садибного типу.

У скарзі вказано, що у постанові прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 30.01.2024 року викладено висновок про те, що ні БМП «Сприяння», ні їх керівнику не завдано шкоди.

За твердженням ОСОБА_3 , розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди є обставиною, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженню, а тому прийнята прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 постанова від 30.01.20924 року підлягає скасуванню з покладенням в обов`язок прокурора повторно розглянути клопотання БМП «Сприяння» про вчинення процесуальних дій, визнати ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити. На уточнюючі запитання зазначив, що подане до прокурора клопотання про визнання потерпілим формувалось на офіційному бланку БМП «Сприяння» та за своїм змістом повинно розумітись як заява про визнання саме фізичної особи ОСОБА_3 - кінцевого бенефіціара підприємства, потерпілим.

Прокурор просила відмовити у задоволені скарги, мотивуючи свою позицію відсутністю в матеріалах кримінального провадження, по якому надійшло клопотання, будь-яких документів із підтвердженням відомостей про керівника або іншу особу, уповноважену законом або установчими документами, на представлення інтересів підприємства.

При цьому, на думку прокурора, дані про можливість заподіяння шкоди фізичній особі ОСОБА_3 , матеріали провадження не містять.

Вказане унеможливлює прийняття рішення про визнання потерпілим та розв`язання клопотання згідно приписів ст. 220 КПК України.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

На бланку БМП «Сприяння» за підписом навпроти позначки директор БМП «Сприяння» - ОСОБА_3 30.01.2024 року до Житомирської окружної прокуратури подано клопотання про невідкладне вчинення процесуальних дій та визнання директора БМП «Сприяння» ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 30.01.2024 року у задоволені клопотання відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення в частині визнання потерпілим прокурором наведено вимоги ст.ст. 55-58 КПК України, які визначають статус потерпілого та час набуття такого статусу, врегульовують питання представництва юридичної особи в кримінальному проваджені. В частині вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій прокурором звернуто увагу на відсутності повноважень на подання клопотань чи скарг особою, що не уповноважена на представлення інтересів потерпілого, яким може бути визнано БМП «Сприяння» при встановленні заподіяння майнової шкоди. Роз`яснено, що директор в такому разі може визнаватись представником потерпілої особи при підтверджені статусу.

Слідчий суддя, надаючи оцінку змісту клопотання, скерованого до прокуратури, а також звертаючи увагу на додатково наданих поясненнях в судовому засіданні, погоджується з рішенням прокурора та визнає його ґрунтовним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом сч.1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

В досягнення мети кримінального провадження викладені у заяві про вчинення кримінальних правопорушень відомості потребують дослідження на встановлення всіх істотних обставин та підтвердження або спростування даних про заподіяння майнової шкоди, при цьому, очевидність підстав вважати, що кримінальним правопорушенням не завдано майнової шкоди юридичній особі за наведених умов, відсутня. Тому слід погодитись з висновком прокурора про те, що саме юридична особа може виступати потерпілою за обставинами кримінального провадження з реалізацією прав, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України для учасника з відповідним статусом.

Оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей з підтвердженням повноважень ОСОБА_3 , прокурором ґрунтовно віднесено такого учасника до заявника, на підставі повідомлення якого започатковано кримінальне провадження із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні учасники визнали, що інші документи, які підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні, до матеріалів кримінального провадження не подавались.

За приписами ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що заява про кримінальні правопорушення, клопотання про вчинення процесуальних дій та визнання потерпілим подавались ним, тобто без супроводу таких звернень/клопотань документами на підтвердження повноважень ОСОБА_3 саме як представника юридичної особи, висновок прокурора про неможливість визнання фізичної особи ОСОБА_3 потерпілим є правильним.

Дані кримінального провадження не свідчать про можливість заподіяння шкоди ОСОБА_3 , завдані юридичній особі збитки слід оцінювати в розрізі господарських втрат суб`єкта такої діяльності.

Наслідковий опосередкований вплив результатів кримінального провадження, зокрема, із відновленням порушених прав юридичної особи шляхом відшкодування шкоди, пов`язується з можливістю працівників (повноважних представників) отримати очікувані матеріальні надходження, що не свідчить про можливість таких осіб кожному окремо виступати потерпілим у кримінальному проваджені.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

ОСОБА_3 при зверненні із клопотанням не подано документи на підтвердження повноважень представника юридичної особи, матеріали кримінального провадження таких відомостей не містять.

Отже, ОСОБА_3 не є суб`єктом, що наділений правом подавати клопотання в порядку реалізації статі 220 КПК України, а тому прокурором відмовлено у задоволенні вимог про проведення процесуальних дій з належних підстав.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що прийнята прокурором Житомирської окружної прокуратури постанова від 30.01.2024 року відповідає вимогам чинного законодавства, є ґрунтовною та вмотивованою, а тому у задоволенні скарги, яка подана ОСОБА_3 від імені БМП «Сприяння», слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 55, 58, 220, 303, 306 - 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Відмовити у задоволенні скарги БМП «Сприяння» на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 30.01.2024 року.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено 05.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1