Справа № 129/1430/22
Провадження по справі № 1-кп/129/189/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000122 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки сільгоспробітника, неодруженого, інваліда ІІІ-ї групи, нікого на своєму утриманні немає, раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

Встановив:

24.04.2022 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_3 , під час виниклого конфлікту (сварки з приводу зникнення гаманця обвинуваченого) з ОСОБА_6 , вихопив з рук потерпілого лопату та умисно, з метою заподіяння небезпечних для життя та здоров`я ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи та передбачаючи можливість настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, не маючи на меті заподіяти смерть останньому, наніс ОСОБА_6 один удар металевою частиною лопати в ділянку голови, від якого держак лопати розламався на дві частини. Після цього, ОСОБА_5 взяв частину держака та разом з ОСОБА_6 зайшли всередину будинку, де останній спричинив потерпілому близько двох ударів в ділянку спини. Вказаними, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді вдавленого перелому лівої тім`яно-потиличної кістки, яка ускладнилась травматичним шоком та спричинила смерть ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не визнав та заперечив, при цьому визнаючи частково викладені в обвинувальному акті обставини події кримінального правопорушення та не погоджуючись із правовою кваліфікацією, яка визначена стороною обвинувачення, а по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він, ОСОБА_5 , 24.04.2022 року в денний час, приблизно в обід в с. Гранів Краснопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області на території сільського базару разом із своїм знайомим ОСОБА_7 святкували Великдень та вживали спиртні напої. В цей час до них підійшов його знайомий односельчанин ОСОБА_6 та приєднався до їх невеликого святкування-застілля та розпиття спиртних напоїв. При цьому, під час розпиття алкогольних напоїв він, ОСОБА_5 , поклав біля себе барсетку, в якій був його гаманець. Через деякий час він, ОСОБА_5 , вирішив завершити святкування та йти у своїх справах, та потім відійшов з місця святкування за метрів 200, під час чого зрозумів, що забув на вказаному місці свою барсетку, в якій був його гаманець. Він, ОСОБА_5 , відразу повернувся до вказаного місця розпиття алкогольних напоїв, де знайшов належну йому барсетку, яка була відкрита та його гаманець був відсутній, а також ОСОБА_6 на вказаному місці вже не було. Він, ОСОБА_5 , запідозрив ОСОБА_6 у крадіжці його гаманця, оскільки останній має репутацію у селі як особи, яка зловживає алкоголем та вчиняє дрібні крадіжки. Після чого, він, ОСОБА_5 , пішов до місця проживання ОСОБА_6 , щоб з`ясувати обставини зникнення гаманця. Прийшовши до місця проживання ОСОБА_6 , - садиби по АДРЕСА_3 , де запитав у ОСОБА_6 , куди зник і чи не брав останній належний ОСОБА_5 гаманець. На що ОСОБА_6 у відповідь почав себе поводити агресивно, а саме побіг за свій будинок і повернувся назад із великою підбірною металевою лопатою з дерев`яним держаком у руках, замахувався лопатою на нього, ОСОБА_8 , кричав на нього словами нецензурної лайки, виганяв його з двору, а коли вони вдвох під час цієї сварки перебували на дорозі на вулиці біля воріт садиби ОСОБА_6 , останній продовжував замахуватися лопатою та намагався вдарити нею його, ОСОБА_5 , який всіляко ухилявся від ударів ОСОБА_6 , але один раз навіть ОСОБА_6 вдалось поцілити по ОСОБА_5 , черкнувши ковзаючим ударом лопатою по руці його. Потім, він, ОСОБА_5 , видер лопату у ОСОБА_6 лопату з рук, та один раз наніс удар лопатою по ОСОБА_6 , куди саме точно поцілив не пригадує. Потім він, ОСОБА_5 , вдарив по спині ще один раз вдарив ОСОБА_6 в верхню частину спини, але не по голові. Наносив удари ОСОБА_6 держаком лопати, дерев`яною частиною держака. Від ударів лопата розламалася ближче до металевої частини самої лопати (совка). Потім ще вони вдвох перебували у будинку ОСОБА_6 , де, він, ОСОБА_5 , начебто ще пару раз, приблизно два рази по тулубу вдарив несильно в бік по ребрах ОСОБА_6 , та при цьому запитував його, - «Де гаманець?». ОСОБА_6 відповідав, що в нього гаманця ОСОБА_5 немає та він його не брав. Після цього, він, ОСОБА_5 , вийшов з будинку на подвір`я і викинув там дерев`яну частину зламаного держака від лопати, потім пішов з двору на вулицю в напрямку додому. По дорозі він, ОСОБА_5 , зустрів на вулиці сусідку ОСОБА_9 - ОСОБА_10 і іншу сусідку ОСОБА_11 , які розмовляли з ним та порадили йому йти додому, після короткої розмови з ними він пішов додому. ОСОБА_6 він, ОСОБА_5 , не вбивав та не бажав йому заподіяти смерть. Коли він, ОСОБА_5 , йшов із будинку, то ОСОБА_6 залишався у будинку живий, ознак чи слідів кровотечі на ньому він не бачив. Вважає, що він, ОСОБА_5 , захищався від нападу та ударів лопатою ОСОБА_6 , а тому його дії необхідно кваліфікувати за статтею 118 ККУ як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Також ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні достовірність наданих ним особисто показів та пояснень у присутності свого захисника, двох понятих під час проведених із ним 02.05.2022 року, тобто на восьмий день після бійки із ОСОБА_6 , слідчих дій, - слідчого експерименту, де він детально показував як вчиняв злочин. ОСОБА_5 також пояснив, що під час бійки із ОСОБА_6 у нього не було виявлено тілесних ушкоджень та відносно нього, ОСОБА_5 , не проводили судово-медичної експертизи на предмет наявності можливих тілесних ушкоджень.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його винуватість в скоєнні цього злочину підтверджується такими доказами:

- показами допитаної 14.03.2023 року в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що вона проживає в АДРЕСА_4 , є пенсіонером, а обвинувачений ОСОБА_5 це її односельчанин, неприязних відносин з ним немає. Померлий потерпілий ОСОБА_6 це її колишній чоловік, з ним розлучені давно. ОСОБА_6 востаннє бачила в неділю на Великдень 24.04.2022 року, він приходив до неї до будинку вдень протягом 30 хв., побув з внуком, при цьому був трішки п`яненький без видимих тілесних ушкоджень і пішов. Наступного дня в понеділок вона прийшла до ОСОБА_6 до нього додому та його вдома не було, в хаті було все розкидано, валявся поламаний держак від лопати. Вона його далі шукати, розпитувати людей односельчан чи може хто його бачив, повідомила про його зникнення в сільську раду. І потім із старостою села поїхала в поліцію і подали відповідну заяву про зникнення ОСОБА_6 . В наступному тіло мертвого ОСОБА_6 знайшли в п`ятницю після обіду в кінці вулиці, в ярочку по АДРЕСА_3 , де вона, ОСОБА_12 , під час слідчої дії, - огляду трупа впізнала його, ОСОБА_6 , на місці виявлення, де він лежав біля дерев босий, без носків, взуття і шапки. Достовірність даних і свій підпис та у протоколі слідчої дії огляду трупа від 29.04.2022 підтвердила. За життя ОСОБА_6 зловживав алкоголем, вчиняв дрібні крадіжки, на час смерті мав 68 річний вік. (а.с. 88, 92);.

- показами допитаного 14.03.2023 року в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що він проживає в АДРЕСА_5 , пенсіонер, а обвинувачений ОСОБА_5 це його односельчанин, неприязних відносин з ним немає. Він, ОСОБА_13 , 29.04.2022 року перебував в с. Гранів на ділянці місцевості з насадженнями дерев між вулицями Шевченка та ОСОБА_14 , де він зазвичай косить рослини як корм для худоби, де побачив працівників поліції та інших осіб, від яких дізнався що вони розшукують зниклого ОСОБА_6 . Під чого, він пішов подивитись в цій місцевості, де росте більша кропива, де випадково виявив в яру тіло мертвого ОСОБА_6 , де той лежав біля дерев босий, без носків, взуття і шапки. Про виявлено тіло мертвого ОСОБА_6 відразу повідомив поліцейських. (а.с.89, 93);

- показами допитаної 14.03.2023 року в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що вона проживає в АДРЕСА_6 , пенсіонерка, а обвинувачений ОСОБА_5 це її односельчанин, неприязних відносин з ним немає, померлий ОСОБА_6 її сусід. 24.04.2022 року на Великдень вона перебувала за місцем свого проживання та спілкувалася на вулиці біля своєї садиби із сусідкою ОСОБА_16 та в цей час по вулиці у напрямку від будинку ОСОБА_6 проходив ОСОБА_5 , який розповів їм, що ОСОБА_6 вкрав в нього гаманець, вони порадили йому йти додому, щоб не було конфліктів і бійок. Потім вона відразу пішла провідати сусіда ОСОБА_6 , та побачила його в будинку, який сидів на дивані та щось під ніс собі булькотів та нічого їй чіткого не сказав і вона пішла назад додому (а.с. 91);

- показами допитаної 27.07.2023 року в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що вона уродженка с. Гранів, а проживає в м. Київ. 24.04.2022 року на Великдень вона перебувала у с. Гранів, у другій половині дня йшла від своїх родичів пішки по вулиці Садовій, де спершу бачила як двох п`яних чоловіків, - ОСОБА_6 , це її колишній сусід та на той час незнайомого їй ОСОБА_17 , які сварились з приводу карток та гаманця. Про цю сварку вона розповіла іншій своїй сусідці ОСОБА_15 і вони розмовляли про цю сварку на вулиці. Потім вона на деякий час заходила до свого будинку, а потім повернулась до ОСОБА_18 і бачила як знервований і нетверезий ОСОБА_19 вийшов із садиби ОСОБА_9 і йшов по вулиці ОСОБА_14 , говорив із ОСОБА_18 , та з нею, вони порадили йому йти додому, щоб не було конфліктів і бійок (а.с. 120);

- показами допитаної 27.07.2023 року в судовому засіданні свідка Частоколяної ОСОБА_20 про те, що вона проживає в АДРЕСА_7 , домогосподарка. 29.04.2022 року вона перебувала в с. Гранів на ділянці місцевості з насадженнями дерев між вулицями Шевченка та ОСОБА_14 , де випасає належну їй кобилу. В той день односельчани повідомили її, що на місцевості, де пасеться її кобила, поліція виявила тіло мертвого ОСОБА_6 , тому вона побігла забрати належну їй кобилу і бачила поліцейських, які проводили слідчі дії (а.с. 121);

- протоколом огляду трупа від 29.04.2022 року з фото-таблицею (всього 9 фото), доведено наявність на тілі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, ознак насильницької смерті (вбивства), зокрема у виді саден вкритих кіркою бурого кольору в середній частині лобної ділянки голови з переходом до обох брів, синця в ділянці правого ока, синця та садна на правій щоці і на носі; тіло мертвого ОСОБА_6 виявлено 29.04.2022 року на ділянці місцевості з насадженнями дерев між вулицями Шевченка та Садова в с.Гранові, під час огляду колишня дружина померлого ОСОБА_12 , під час слідчої дії, - огляду трупа впізнала його, ОСОБА_6 , на місці виявлення, де він лежав біля дерев босий, без носків, взуття і шапки (а.с.128-129, 130-135);

- протоколом огляду трупа від 29.04.2022 року з фото-таблицею (всього 9 фото), доведено наявність на тілі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, ознак насильницької смерті, зокрема садна в ділянці обличчя; відкритої черепно-мозкової травми в вигляді вдавленого перелому лівої тім`яно-потиличної кістки, а також для проведення експертиз відібрано зразки нігтів, крові, змиви з долонь рук (а.с.136-138, 139-143);

- ухвалою слідчого судді від 02.05.2022 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 144);

- протоколом огляду місця події від 29.04.2022 року із фото-таблицею від 29.04.2022 року (11 фото), підтверджується, що оглядом місця події є будинок та садиба за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де під час огляду виявлено та вилучено на відстані 1,5 від веранди будинку на траві біля огорожі фрагмент держака та металеве лезо з фрагментом держака лопати (а.с.145, 146-151);

- протоколом огляду місця події 02.05.2022 року із фото-таблицею від 29.04.2022 року (11 фото), підтверджується, що є будинок та садиба за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де під час огляду в одній із кімнат на дерев`яній шафі з полицями виявлено та вилучено гаманець належний ОСОБА_21 , кредитні картки та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 (а.с.152, 153-158);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 58 від 30.04.2022-30.05.2022 р., згідно із яким підтверджується, наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, ознак насильницької смерті, а саме:

1. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено ушкодження в вигляді саден в ділянці обличчя; відкритої черепно-мозкової травми в вигляді вдавленого перелому лівої тім`яно-потиличної кістки.

2. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, а саме садна на обличчі внаслідок дії предмета що мав відносно обмежену діючу поверхню можливо округлої форми. Рана в ділянці голови а також лінійний перелом тім`яної-потиличної кістки зліва могли утворитись внаслідок дії предмета, що мав ребристу діючу поверхню і діяв зі значною силою, не виключається, що даним предметом могла металева частина лопати.

3. Смерть гр. ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми в вигляді вдавленого перелому лівої тім`яно-потиличної кістки, яка ускладнилась травматичним шоком.

4. Вище вказані тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

5. Термін утворення ушкоджень незадовго до настання смерті, або в процесі вмирання.

6. Смерть після отриманої черепно-мозкової травми настала в короткий проміжок часу який вираховується декількома десятками хвилин до 1 години.

7. Отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню виключається.

8. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень можна допустити, що на момент спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень він знаходився в вертикальному або в близькому до того положенні.

9. Будь-яких тілесних ушкоджень характерних для боротьби чи самооборони (по локалізації) не встановлено.

10. Після отримання гр. ОСОБА_6 тілесних ушкоджень він міг на протязі короткого проміжку часу (від отримання до моменту смерті) вчиняти будь-які самостійні нецілеспрямовані дії - пересуватись, кричати, тощо... (а.с. 159-161);

- висновком експерта судової біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи з додатками, - №СЕ-19/102-22/8745-БД від 03.06.2023 р., згідно із яким:

1. На змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкти №№ 1.1,1.2), виявлені сліди крові людини та клітин з ядрами.

В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкти №№ 1.1, 1.2), які наведені в таблицях результатів дослідження (таблиці 1.1, 2.1, що додаються до висновку експерта).

Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкт № 1.1), є змішаними, належать більше ніж одній особі та придатні для подальшої генетичної ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем (таблиця 2.1, що додається до висновку експерта). При цьому встановлено, що генетичні ознаки особи, ДНК-профіль якої домінує в суміші генетичних ознак слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкт № 1.1), належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкт № 1.2), є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки особи, ДНК-профіль якої домінує в суміші генетичних ознак слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати (об`єкт № 1.1) та генетичні ознаки іншої невстановленої особи. (а.с. 165-169, 170-176);

- висновком експерта судової біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи з додатками, - №СЕ-19/102-22/8741-БД від 05.06.2023 р., згідно із яким:

1. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта).

2. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати, вилученого 29.04.2022 року (об`єкт № 1.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.06.2023 № СЕ-19/102-22/8745-БД), є змішаними, належать більше ніж одній особі та придатні для подальшої генетичної ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. При цьому встановлено, що генетичні ознаки особи, ДНК-профіль якої домінує в суміші генетичних ознак слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати, вилученого 29.04.2022 року (об`єкт № 1.1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.06.2023 № СЕ-19/102- 22/8745-БД), збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1).

Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на змиві з поверхні фрагмента дерев`яного держака лопати, вилученого 29.04.2022 року (об`єкт № 1.2 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 03.06.2023 № СЕ-19/102-22/8745-БД), є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1) та невстановленої особи. (а.с. 178-182, 183-189);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2022 року та відеозаписом на CD-R диску до протоколу вказаної слідчої дії, згідно із яким ОСОБА_5 у присутності свого захисника, двох понятих під час проведених із ним 02.05.2022 року детально показував як вчиняв злочин, показав та розповів на місці скоєння злочину всі відомі йому обставини скоєння ним відносно потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправних дій (а.с.а.с. 190-192, 193);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.05.2020 року, згідно із яким ОСОБА_5 29.04.2022 року о 21:30 год. затримано поліцейськими як підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, - умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечнго для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 (а.с.195-198);

- заявою ОСОБА_12 про зникнення ї колишнього чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поданої до органів Національної поліції (а.с. 199);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.04.2024 року, за якими речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000122 є фрагмент держака та металеве лезо з фрагментом держака лопати, змив речовини біологічного походження з поверхні держака лопати та одяг ОСОБА_6 : куртка чорного кольору типу дублянки на застібці у виді металевої блискавки, сорочка з коротким рукавом сірого кольору, штани сірого кольору та спідня білизна (а.с. 200);

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 17.06.2015 р. Гайсинським РС УДМС України, підтверджується особа обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України (а.с. 202-203);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 55 від 20.06.2022 р. (а.с.а.с. 211-216), згідно з яким:

ОСОБА_22 не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними стосовно інкримінованого йому діяння. Під дію ст. 19, ч. 2, 3 та ст. 20 КК України не підпадає.

1. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_22 виявляв психічний розлад у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з відсутністю відхилень в поведінці (F70.0).

2. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_22 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. В теперішній час у ОСОБА_22 виявлений психічний розлад у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з відсутністю відхилень в поведінці (F 70.0).

4. ОСОБА_22 в теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

5. ОСОБА_22 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

- Витягом з ЄРДР № 0000122 від 29.04.2022 року про те, що внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.121 КК України, про те що тіло мертвого ОСОБА_6 виявлено 29.04.2022 року на ділянці місцевості з насадженнями дерев між вулицями Шевченка та Садова в с.Гранові (а.с. 225).

Оцінені в сукупності зазначені докази переконливо підтверджують винуватість ОСОБА_5 у скоєнні поставленого йому за вину кримінального правопорушення.

Заперечення ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд розцінює як незаборонену законом позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби уникнути або ж пом`якшити покарання за скоєне, та до уваги не бере, оскільки ці заперечення та доводи спростовуються наведеними вище беззаперечними доказами, які підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

При ухваленні вироку суд відхиляє та не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він, ОСОБА_5 , захищався від нападу та ударів лопатою ОСОБА_6 , а тому його дії необхідно кваліфікувати за статтею 118 ККУ як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки ці твердження повністю спростовуються наведеними вище доказами.

При цьому, обвинувачений під час судового розгляду справи сам ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні достовірність всіх наданих ним особисто показів та пояснень під час проведених із ним слідчих дій, - слідчого експерименту, де він детально показував як вчиняв злочин, як спричиняв потерпілому тілесні ушкодження.

При цьому як обвинувачений, так і свідки у справі підтвердили, що вони не перебувають і не перебували у неприязних стосунках, а також підстав оговорювати обвинуваченого останні не мають.

Таким чином, вказані досліджені докази у своїй сукупності переконливо свідчать про те, що з огляду на всі встановлені обставини вчиненого діяння, зокрема, способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранення, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, що обвинуваченим було скоєно саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та спростовують всі твердження ОСОБА_5 щодо його невинуватості.

Проаналізовані у сукупності вищеперераховані докази ще раз підтверджують умисел обвинуваченого саме на заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВС України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Отже, аналізуючи здобуті і вивчені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доведена.

Цивільний позов не заявлено. Потерпілий ОСОБА_23 претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не висловлював, а судовий розгляд справи просив проводити у його відсутність, про що подав письмову заяву (а.с. 18).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд за відсутності пом`якшуючих його обставин, обтяжуючими покарання обставинами, враховує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує його особу, який є осудним, хоча й перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом (F70.0), не перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки сільгоспробітника, неодруженого, інваліда ІІІ-ї групи, нікого на своєму утриманні немає.

Поряд з цим, суд приймає до уваги також і позицію потерпілого ОСОБА_23 , який у випадку визнання винним обвинуваченого у скоєнні злочину, у вирішенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Згідно із ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із п.1 ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - Право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Таким чином, з урахуванням вказаних, встановлених під час судового розгляду обставин у їх сукупності, з огляду на скоєння обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння, тяжкого стосовно ст. 12 КК України злочину, (кримінального правопорушення), умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи особу винного, який є осудним, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом (F70.0), не перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки сільгоспробітника, неодруженого, інваліда ІІІ-ї групи, нікого на своєму утриманні немає; на даний час виявляє прояви жалю стосовно скоєного протиправного діяння, хоча й не згоден із його правовою кваліфікацією; враховуючи позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді реального позбавлення волі у межах, установлених санкцією, передбаченою ч.2 ст.121 КК України, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та при цьому не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_5 .

При цьому, у строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 29.04.2022 року, - з час його затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2022 року,по 29.07.2022 року (включно), - день звільнення з під варти у зв`язку із зміною запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за ухвалою суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також, у строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати на підставі ч.7 ст. 72 КК України період перебування його під цілодобовим домашнім арештом, починаючи з 30.07.2022 року, - з часу застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за ухвалою суду від 28.07.2022 року,по 06.07.2023 року(включно), - день закінчення дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За таких обставин питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 170, 174 КПК України.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду справи до нього застосовано запобіжний захід домашній арешт, дія якого завершилась 06.07.2023 року, і в наступному відносно нього не обирався та не застосовувався жодний запобіжний захід, обвинувачений ОСОБА_5 виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки під час судового розгляду справи, а сторонами кримінального провадження у визначений КПК України порядок і спосіб суду не подавались письмові клопотання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 із наданням відповідних доказів як це визначено нормами глави 18 чинного КПК України (запобіжні заходи, затримання особи), то з урахуванням викладеного у своїй сукупності суд визнає за можливе до набуття вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Процесуальні витрати по справі в сумі 18890 грн. 64 коп. на залучення експертів та проведення двох судово-біологічних експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку, передбаченому розділом ІІІ КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 29.04.2022 року, - з час його затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2022 року,по 29.07.2022 року (включно), - день звільнення з під варти у зв`язку із зміною запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за ухвалою суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати на підставі ч.7 ст. 72 КК України період перебування його під цілодобовим домашнім арештом, починаючи з 30.07.2022 року, - з часу застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за ухвалою суду від 28.07.2022 року,по 06.07.2023 року(включно), - день закінчення дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт на фрагмент держака та металеве лезо з фрагментом держака лопати, змив речовини біологічного походження з поверхні держака лопати та одяг ОСОБА_6 : куртка чорного кольору типу дублянки на застібці у виді металевої блискавки, сорочки з коротким рукавом сірого кольору, штани сірого кольору та спідню білизна, на які було накладено ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.05.2022 року (справа № 129/879/22) у кримінальному провадженні № 0000122.

Речові докази, - є фрагмент держака та металеве лезо з фрагментом держака лопати, змив речовини біологічного походження з поверхні держака лопати та одяг ОСОБА_6 : куртку чорного кольору типу дублянки на застібці у виді металевої блискавки, сорочку з коротким рукавом сірого кольору, штани сірого кольору та спідню білизну, - знищити;

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 18890 грн. 64 коп. процесуальних витрат по справі на залучення експертів та проведення судових біологічних експертиз.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченим та прокурорам копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: