Провадження по справі № 1-кс/752/3656/24
У Х В А Л А

іменем України

"21" травня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, 2, 3 ст. 255 КК України,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № №0000375 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1, 2, 3 ст. 255 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно, проведеного 30.04.2024 за місцем проживання генерального директора комунальної корпорації «Київавтодор» ОСОБА_4 а саме - мобільний телефон APPLE IPHONE 14 PRO, номер моделі НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 без сім карти в кількості 1 шт.

Постановою слідчого від 30 квітня 2024 року зазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, а також забезпечення можливої конфіскації майна та заявленого в подальшому цивільного позову прокурор просить накласти арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження ними.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримала.

З метою забезпечення арешту майна, суд вважає можливим у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути клопотання про арешт майна без участі власника тимчасово вилученого майна.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчою групою СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000375, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України, а ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ПП «Київшляхбуд» ОСОБА_6 , діючи умисно, в період часу з січня 2022 року по грудень 2022 року, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, в умовах воєнного стану, з використанням службового становища, заволоділи коштами місцевого бюджету.

30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 1-кс/752/14478/23, провадження № 1-кс/752/2471/24) від 02.04.2024, за місцем проживання генерального директора КК «Київавтодор» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого серед вилучених речей, які входять до переліку, щодо якого слідчим суддею надано дозвіл на відшукання, слідчим також вилучено предмети, які мають значення для кримінального провадження, а саме - мобільний телефон APPLE IPHONE 14 PRO, номер моделі НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 без сім карти в кількості 1 шт., який належить ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 30.04.2024 вищезазначені речі визнано речовими доказами.

Прокурор обґрунтовуючи необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, вказує про необхідність збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також на забезпечення можливої конфіскації майна та заявленого в подальшому цивільного позову.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування прокурором доведено, що майно, на арешті якого він наполягає, відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки згідно матеріалів провадження ОСОБА_4 ним користувався у період інкримінованих йому правопорушень. Виявлена на ньому інформація може мати доказове значення. Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Вилучене в ході проведеного 30.04.2024 року обшуку майно узгоджується із обставинами кримінального провадження, може бути використано під час досудового розслідування, як речові докази, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

Однак, посилання прокурора про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна та заявленого в подальшому цивільного позову, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами даного клопотання не підтверджений факт оголошення власнику, арешт на яке просить накласти прокурор, підозри за вчинення кримінального правопорушення, санкція за яке передбачає конфіскацію майна, чи заявлення в рамках досудового розслідування цивільного позову.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно з підстав встановлених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК зважаючи на відсутність документальних підтверджень вказаних обставин, та вважає за необхідне обмежитись накладенням арешту на майно з метою забезпечення речових доказів.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий судді -

постановив:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 14.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, 2, 3 ст. 255 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 1-кс/752/14478/23, провадження № 1-кс/752/2471/24) від 02.04.2024, за місцем проживання генерального директора комунальної корпорації «Київавтодор» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон APPLE IPHONE 14 PRO, номер моделі НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 без сім карти в кількості 1 шт., який належить останньому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1