Справа № 307/1783/24
Провадження № 1-кп/307/133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 07.03.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000230 від 07.03.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.04.2024 року головуючим суддею щодо розгляду справи визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.04.2024 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження дії запобіжного заходуу виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , просив призначити справу до судового розгляду та об`єднати дане кримінальне провадження з кримінальним провадженням №307/713/24, провадження №1-кп/307/39/24 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Зазначає, що 07.03.2024 року о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, діючи умисно, відштовхали належний потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , тимчасовий номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску, ринкова вартість станом на 07.03.2024, якого становить 49703,00 грн. (сорок дев`ять тисяч сімсот три гривні 00 копійок), який був припаркований під парканом дворогосподарства в АДРЕСА_3 , після чого, відштовхавши мотоцикл близько 500 метрів погрузили до автомобілю та відвезли в смт. Дубове.

Стверджує, що такими умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом - мотоцикла VDV CRF-250, тимчасовий номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_8 , матеріальних збитків на загальну суму 49703,00 грн. (сорок дев`ять тисяч сімсот три гривні 00 копійок).

Прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від досудового розслідування, в тому числі шляхом незаконного перетину державного кордону України, так як є місцевим мешканцем та обізнаний з місцевістю, яка межує з сусідніми країнами. В той же час, останній усвідомлює, що йому загрожує відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, що саме по собі може призвести до його втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, останній постійного місця роботи не має. Отже, прокурор стверджує, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище вказані ризики та обставини є реальними і триваючими, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Захисник ОСОБА_6 подав до суду клопотаня про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке підтримав в підготовчому судовому засіданні, щодо призначення справи до судового розгляду та об`єднання вказних кримінальних проваджень не заперечив.

В клопотанні зазначає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженні відсутні.

Стверджує, що враховуючи стан здоров?я, наявність постійного місця проживання, не має жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування від правосуддя, усі речові докази та документи по справі зібрані, експертизи проведені, а речові докази вилучені. Отже відсутні ризики знищення доказів. Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків немає, оскільки ОСОБА_5 повністю визнає вину, примирився із потерпілим та ним в повній мірі відшкодовано завдану шкоду. Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає, а отже немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику чинити інше кримінальне правопорушення станом на сьогоднішній день.

Захисник ОСОБА_7 підтримав подане клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , та не заперечив, щодо призначення справи до судового та об`єднання вказних кримінальних проваджень не заперечив.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не заперечили щодо призначення справи до судового та об`єднання вказних кримінальних проваджень.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_8 від 29.04.2024 року, в якій зазначає, що не заперечує щодо зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на будь який інший більш м`який запобіжний захід та просить проводити слухання у його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 8.03.2024 справа №307/1017/24 провадження №1-кс/307/150/24 відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Під час розгляду судом клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу було встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, може незакооно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики, на думку суду, з урахуванням встановлених судом обставин продовжують існують і продовжують бути реальними.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з застосування електронних засобів контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З приводу призначення справи до судового розгляду, суд зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не заявили.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

За приписами п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно з ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За таких обставин, суд вважає, що представнику персоналу органу пробації слід доручити скласти досудову доповідь з інформацією, що характеризує обвинуваченого.

З приводу об`єднання матеріалів кримінального провадження, суд заслухавши думку учасників кримінальних проваджень, приходить до наступного висновку.

Відповідно до норм ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 217 ч. 1 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Враховуючи, що у провадженні суду вже перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне об`єднати кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, справа № 307/1783/24, провадження №1-кп/307/133/24 та кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України справа №307/713/24, провадження №1-кп/307/39/24 в одне провадження. Присвоїти об`єднаній справі № 307/713/24, провадження №1-кп/307/39/24.

Враховуючи навведене, керуючись ст. ст. 181, 194, 217, 314-316, 334, 369, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашні арешт у нічну пору часу, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити частково.

Обрати відсносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора та суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 1 липня 2024 року, включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було затримано о 20 год. 15 хв. 7.03.2024 року, негайно звільнити з-під варти та доставити до місця проживання визначеного ухвалою суду за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 07.03.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 40 хв. 4 червня 2024 року у залі судових засідань Тячівського районного суду Закарпатської області за адресою: вул. Незалежності, 120, м. Тячів.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України доручити представнику персоналу органу пробації Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, скласти досудову доповідь з інформацією, що характеризує обвинувачених:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , не одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого та подати таку суду.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого та подати таку суду.

Об`єднати кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, справа № 307/1783/24, провадження №1-кп/307/133/24 та кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України справа №307/713/24, провадження №1-кп/307/39/24 в одне провадження. Присвоїти об`єднаній справі № 307/713/24, провадження №1-кп/307/39/24.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» та Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

Ухвала у частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 3 травня 2024 року о 10 год. 10 хв.

Головуючий ОСОБА_1