Справа № 307/2545/24
Провадження №1-кс/307/425/24
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

27 червня 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 26 червня 2024 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 27.03.2024 року по 30.03.2024 року невідома особа проникла до приміщення будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де шляхом відважування метало-пластикового вікна, проникла в середину, звідки викрала вироби із золота, а саме: браслет і ланцюжок, та в подальшому відеореєстратор, який зберігався власниками на другому поверсі в гардеробній кімнаті, чим спричинила матеріальні збитки ОСОБА_6 , який на даний час перебуває за межами України на сезонних роботах, заяву про вчинення злочину написав ОСОБА_7 .

В ході огляду виявлено та вилучено сліди пальців рук, які відкопійовані на 8 відрізків липкої плівки скотч, два змиви з ручок шухляд спальної кімнати, та проведено фотографування.

25 червня 2024 року в період часу з 06:25 год. по 06:51 год. слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7» з IMEI НОМЕР_1 , який упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 2166405.

Вказане майно 26 червня 2024 року постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, які є предметами кримінального правопорушення, об`єктами криміналістичного дослідження, мають значення для досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не прибула, однак її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку слідчого, представника адвоката ОСОБА_10 та дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Із зазначеного клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч.5 ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема, слідчим СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2024 року за № 0000294 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ( а. с. 4)

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку дворогосподарства, житла та надвірних господарських споруд за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає, зареєстрований та є власником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення викрадених речей (а.с. 8-10).

Згідно протоколу обшуку від 25 червня 2024 року, який проводився у період з 06 год. 25 хв. по 06 год. 51 хв. під час обшуку виявлено мобільний телефон марки «Iphone», моделі «7» з IMEI НОМЕР_1 (а.с. 11-13).

26 червня 2024 року вилучений мобільний телефон марки «Iphone», моделі «7» визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучений під час обшуку дворогосподарства, житла та надвірних господарських споруд за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_8 майно є речовим доказом, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000294, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме - мобільний телефон марки «Iphone», моделі «7» з IMEI НОМЕР_1 , який був виявлений та вилучений під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому ОСОБА_3 та не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати власнику ОСОБА_9 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 02 липня 2024 року о 16 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1