Справа №592/3457/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/254/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2024 року, у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області щодо застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосуванням електронних засобів контролю, з забороною залишати житло за місцем реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі наявності).

Строк дії ухвали встановлено до 02 травня 2024 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, однак, з таким твердженням погодитись неможливо, оскільки у клопотанні акцентувалась увага щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 , з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показів, не дотримуватися процесуальних обов`язків, оскільки ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не має сталих соціальних зв`язків, дітей на утриманні, в офіційному шлюбі не перебуває, та що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Також, прокурор зазначає, що при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання,слідчим суддею не було враховано, що населений пункт, в якому останній проживає, знаходиться більш, ніж за 70 км від органу, який проводить досудове розслідування, що ускладнює проведення досудового розслідування і запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не з`ясовувалась наявність автобусного сполучення між населеними пунктам, наявність транспортного засобу у підозрюваного та можливість виконувати покладені на нього обов`язки. Крім того, не було враховано і те, що ОСОБА_7 є пенсіонером за віком та має реальну можливість виїзду за межі України, при тому, що обидві його доньки на даний час проживають в Іспанії.

На думку прокурора, у даному випадку наявні підстави вважати, що тільки такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить належну його поведінку, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів вказаним ризикам запобігти не зможе.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просила проводити у письмовому провадженні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , з врахуванням такої позиції прокурора, також подав до суду заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у його та підозрюваного відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000636 від 02 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в якому 02 березня 2024 року ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України і в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернулась слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без внесення застави, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої йому підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до нього доказами підтверджується те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Крім того, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, похилий вік підозрюваного та вкрай незадовільний стан його здоров`я (онкозахворювання), міцність його соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, а саме, наявність сестри, а також те що він є особою, раніше не судимою.

Саме у зв`язку з зазначеним, слідчий суддя і визнав недоведеною неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, та дійшов висновку що доцільним буде застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги прокурора правильність такого висновку жодним чином не спростовано, крім того, колегія суддів зауважує, що доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_7 застосований до нього запобіжний захід порушив, що б свідчило про те, що його належна поведінка дотримана не була та що б давало підстави вважати, що для дієвості кримінального провадження виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним, прокурором надано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що сама тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а інших беззаперечних доводів, за яких до підозрюваного ОСОБА_7 мав бути застосований найсуворіший запобіжний захід, прокурором в апеляційній скарзі не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4