УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Київ

справа № 523/10982/19

провадження № 51-3399ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року,

встановив:

Зі змісту оскарженого судового рішення, наявних у суду матеріалів касаційної скарги та доданих до неї документів убачається, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 5 ст. 72 цього ж Кодексу зараховано ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення з 18 квітня 2019 року до 05 вересня 2019 року, з 31 січня 2021 року до 01 лютого 2021 року, а також з 11 квітня 2022 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі. Також указаним вироком вирішено питання щодо обчислення початку строку відбування покарання, щодо запобіжного заходу та долю речових доказів у кримінальному провадженні.

14 жовтня 2023 року на вказаний вирок суду захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто захиснику.

Доводи касаційної скарги та її вимоги

У поданій касаційній скарзі захисник висуває вимогу про скасування оскарженого судового рішення та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимоги захисник зазначає, що в якості захисника ОСОБА_5 вона була призначена 05 травня 2023 року на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у вигляді позбавлення волі. В період із 10 травня по 15 серпня 2023 року вона вживала заходів для з`ясування стану кримінального провадження та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, зокрема провела зустріч із засудженим, робила запити до місцевого та апеляційного судів, після чого 15 вересня 2023 року особисто ознайомилася із матеріалами кримінального провадження в Суворовському районному суді м. Одеси. Крім того, захисник зазначає, що в період із 20 вересня по 01 жовтня 2023 року вона перебувала у запланованій щорічній основній відпустці, а з 04 жовтня 2023 року перебувала на лікарняному, в підтвердження чого, як стверджує, в матеріалах справи міститься відповідний медичний висновок.

Зазначені обставини, на переконання захисника ОСОБА_4 , є такими, що дають підстави для поновлення їй строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року, проте суд апеляційної інстанції необґрунтовано їх не врахував.

Мотиви Суду

Перевіривши викладені у касаційній скарзі доводи, надану копію оскарженого судового рішення та наявні в провадженні матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Порядок і строки апеляційного оскарження визначені в ст. 395 КПК, згідно з якою апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Із системного аналізу кримінального процесуального закону слідує, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з оскарженого судового рішення, колегія суддів апеляційного суду встановила, що вирок стосовно ОСОБА_5 було ухвалено судом першої інстанції 22 грудня 2022 року за участю самого обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , копію якого ними було отримано того ж дня, про що свідчить відповідна розписка. З апеляційною скаргою ані засуджений, ані його захисник не звертались.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що захисник ОСОБА_4 після конфіденційної зустрічі з обвинуваченим, яка відбулась 10 травня 2023 року, не була позбавлена можливості ознайомлення та отримання копії оскаржуваного вироку з метою вчасного звернення із апеляційною скаргою, проте з 10 травня 2023 року по 15 вересня 2023 року лише зверталась до суду першої інстанції для отримання копій матеріалів провадження, а не отримання копії оскаржуваного вироку, про що свідчить її заява.

Зазначені обставини обґрунтовано отримали оцінку як такі, що не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року, оскільки захисник протягом тривалого часу не вживала жодних розумних заходів для реалізації передбаченого права на апеляційне оскарження вироку.

Із зазначеними висновками апеляційного суду, в контексті оцінки поважності зазначених у клопотанні про поновлення процесуального строку причин, погоджується і колегія судів Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом строк для подання апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи з обставин, які суд апеляційної інстанції оцінював за клопотанням захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року відносно ОСОБА_5 , та які є аналогічними тим, що відображені в її касаційній скарзі, то колегія суддів враховує, що апеляційний суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що такі обставини не пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання нею апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд, вірно встановивши, що строк апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції пропущено та в клопотанні захисника не наведено належних підстав для його поновлення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в поновленні цього строку.

Оскаржена ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 березня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3