Провадження № 1-кп/204/705/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000291, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменія, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, перебуваючого на посаді начальника відділу розвідки штабу Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у військовому званні «підполковник», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000291 внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано до суду клопотання (позицію) сторони захисту в підготовчому судовому засіданні про неможливість призначення судового розгляду та про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування вказано на те, що обвинувальний акт, складений та затверджений 25 вересня 2023 року відносно ОСОБА_5 , не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню з підстав вимог п.1 ч.2 ст.291 КПК України. В обвинувальному акті зазначено про кримінальне провадження № 0000291 від 11.10.2022 року за ч.2 ст. 422 КК України, в якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 422 КК України, але такий факт не відповідає дійсності, оскільки відповідно до Витягу з ЄРДР від 11.10.2022 року кримінальне провадження було зареєстровано за наступним фактом: «У період з 29 вересня 2022 року по теперішній час невстановлені військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_3 , в/ч НОМЕР_4 здійснюють збір та передачу підрозділам зс рф інформації з обмеженим доступом, а саме про бойову роботу авіації ПС ЗС України, чим умисно вчиняють дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, вчинені в умовах воєнного стану» з кваліфікацією за ч.2 ст. 111 КК України. Захисник вказує, що згідно обвинувального акту ОСОБА_5 є офіцером військової частини НОМЕР_1 , тобто до військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_3 , в/ч НОМЕР_4 ніякого відношення не має, що вказує на незаконність його переслідування у цьому кримінальному провадженні. При викладені фактичних обставин в обвинувальному акті, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.422 КК України (арк. 10, 11, 12, 13 обвинувального акту). При викладені сформульованого обвинувачення в обвинувальному акті сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України (аркуші 15, 16, 17, 18 обвинувального акту). Підозра у вчиненні злочину певної особи чи осіб - це в першу чергу припущення сторони обвинувачення про причетність певної особи чи осіб до злочину, засноване на недостатніх, неповних, проміжних результатів досудового розслідування. Так, в ст. 277 КПК України чітко зазначено, що письмове повідомлення про підозру має містити відомості про стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа. Обвинувальний акт, в якому сторона обвинувачення виклала свої припущення, думки про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 422 КК України, не може бути твердженням про вчинення ОСОБА_5 злочину за ч.1 ст. 422 КК України. Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 , як військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , інкримінуються події, які відбулися в період з 18.01.2023 року по 01.02.2023 року, в той час як кримінальне провадження було зареєстровано по подіям, які відбулися у період з 29 вересня 2022 року по 11 жовтня 2022 року, тобто відомості обвинувального акта і Витягу з ЄРДР є різними за своєю суттю та не пов`язані між собою ніяким чином. Сторона захисту вважає, що обвинувальний акт від 25.09.2023 року не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки воно є необґрунтованим і просив відмовити в його задоволенні та призначити судовий розгляд справи.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили повернути акт прокурору.

Вислухавши сторони, дослідивши надані до суду процесуальні документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Частина 2 ст. 291 передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. (ч.3 ст.291 КПК України)

Крім того, ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено які саме документи додаються до обвинувального акту. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Згідно зі ст.ст. 110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

За приписами ч.1 ст.337 означеного Кодексу, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Отже, за наведених вимог Кримінального процесуального закону, суд в підготовчому судовому засіданні має перевірити обвинувальний акт на предмет його відповідності не тільки положень ст. 291 цього закону, а й дотримання слідчим, дізнавачем чи прокурором під час складення обвинувального акту засад кримінального провадження.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду і приводом для нього може стати не будь-яка формальна невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка реально перешкоджає призначенню судового розгляду та постановленню законного і обґрунтованого рішення.

Аналізуючи зміст направленого на адресу суду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до висновку, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, перш за все, зі змісту обвинувального акту вбачається що кваліфікуючі противоправні дії ОСОБА_5 , скоєнні 18.01.2023, 23.01.2023, 25.01.2023, 26.01.2023, 30.01.2023, 31.01.2023, 01.02.2023, органом досудового розслідування вказується, що ОСОБА_5 «підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 422 КК України розголошення відомостей військового характеру, що становлять державну таємницю, за відсутності ознак державної зради» (арк. 15, 16, 17, 18 обвинувального акту).

Суд погоджується з стороною захисту про те, що орган досудового слідства фактично обвинувачення не виклав, а обвинувальний акт містить лише зміст формулювання підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.422 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що, в розрізі ст. 91 КПК України є обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Одночасно, суд вказує, що в обвинувальному акті не конкретизовано місце скоєння злочину, оскільки зазначено лише те, що всі епізоди противоправної діяльності були скоєнні ОСОБА_5 на території м. Дніпро.

Викладені вище обставини невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст. ст. 2, 7-9, 91, 110, 283 цього ж Кодексу, за своєю сукупністю, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів рівноправності та змагальності сторін, що унеможливлюють призначення до судового розгляду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, являється повернення зазначеного акту прокурору Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Керуючись ст.ст.2-3, 7-9,91-92, 291, 314, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт й додатки до нього у кримінальному провадженні № 0000291, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань 11.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.422 КК України, - повернути прокурору Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, який затвердив обвинувальний акт, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України, після набрання законної сили ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1