Справа № 496/789/24
Провадження № 1-кп/496/381/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався на підставі указів ПрезидентаУкраїни ОСОБА_6 від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023 строком на 90 діб, від 06.11.2023 №734/2023 строком на 90 діб.

07.12.2023 року близько 23 год. 55 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку за адресою АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме човнового двигуна марки «Віхор-30», поєднане з проникненням у сховище. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи що на території України введено воєнний стан, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, проник на територію подвір`я житлового будинку за вказаною вище адресою звідки таємно викрав човновий двигун марки «Віхор-30» (« НОМЕР_1 »), що є складовою частиною човна моделі «МКМ» який належить ОСОБА_7 . Завершивши реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , з викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно майнової шкоди на суму 4925 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судового засідання пояснив, що 07.12.2023 року вживав з товаришем алкогольні напої. Після чого пішов та викрав двигун для човна у потерпілого. Розуміє, що вичинив злочин, зробив висновки для себе, бажає стати на шлях виправлення і жити чесним життям.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, по місцю реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не судимий, потерпілий немає претензій до обвинуваченого, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з встановленням іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Відомості, що речових доказів та судових витрат суду не надавалися.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 377 КПК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти у залі суду, а запобіжний захід у виді тримання під вартою, скасуванню.

Керуючись ст. ст. 174, 177, 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання період перебування його під вартою з 08.12.2023 року по 01.05.2024 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.12.2023 року у справі №496/8472/23 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1