Справа № 331/2570/23
Провадження № 1-кп/331/211/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 р. м.Запоріжжя

колегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 27.07.2022 року, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Бердянська Запорізької області, українця, громадянина України,освіта середня

спеціальна, одруженого, працював на посаді поліцейського відділу реагування пат-

рульної поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований

і проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

-за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №284 о/с від 17.06.2021 р. старшого сержанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом №663 о/с від 23.05.2022 р. на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 до 23.05.2022 р. являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_7 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_7 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.1, 2, 17 Конституції України, ст.ст.2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 р. Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 р. вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища та села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки в зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 р., принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 р. та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 р. № 36/103, від 16.12.1970 р. № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 р. № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували та розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24.02.2022 р., на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022 року, в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, починаючи з 24.02.2022 р., дію якого в подальшому неодноразово було продовжено.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль Бердянський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

З метою встановлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції «правоохоронних» органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Бердянського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м.Бердянська, системи органів державної влади рф, у тому числі «правоохоронної», з метою становлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у середині квітня 2022 р., але не пізніше 23 травня 2022 р., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання й практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, здійснював патрулювання на території м.Бердянська від імені окупаційної влади, а також здійснював схиляння до державної зради співробітників Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_7 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме в незаконно створеному органі - «народній міліції м.Бердянська», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_7 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду як за місцем своєї реєстрації, так і через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами.

Відповідно до повідомлення від 13.05.2022 р. щодо виконання доручення слідчого №17-01-1331 від 02.05.2022 р. (т.1 а.с.161-164) встановлено ряд діючих співробітників Національної поліції України в Запорізькій області, які перейшли на сторону ворога та працевлаштувались до так званої «народної міліції» в окупованому м.Бердянську, в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду інспектора ГРПП Бердянського РВП ГУ НП а Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , використовує мобільні телефони з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до повідомлення від 09.06.2022 р. щодо виконання доручення слідчого №17-01-2785 від 30.05.2022 р. (т.1 а.с.167-179) встановлено діючих працівників Бердянського РУ ГУ НП в Запорізькій області, які перейшли на сторону ворога та працевлаштувались до так званої «народної міліції» рф та підпорядковуються безпосередньо керівнику «народної міліції» ОСОБА_8 , в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду інспектора ГРПП Бердянського РВП ГУ НП а Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , використовує мобільні телефони з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Встановлено, що з 24.02.2022 р. ОСОБА_7 знаходиться на окупованій території Запорізької області в окупованому м.Бердянськ, не звільнений, з початку російської агресії, приблизно з перших чисел березня 2022 р., перейшов на сторону ворога та працевлаштувався до так званої «народної міліції».

Висновком службового розслідування від 17.05.2022 р. (т.1 а.с.182 об-245 ) встановлено, що станом на 16.04.2022 р. у порушення вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 р. № 282 «Про тимчасове розташування (дислокації) територіальних підрозділів…», до АДРЕСА_2 , яка є захопленою окупаційними військами російської федерації, для несення служби не прибули та на облік у ГУНП в Запорізькій області не стали поліцейські, в тому числі поліцейський ВРПП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_7 . За скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог статей 65 та 68 Конституції України, частини 1 статті 18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліцї, пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейського ВРПП ГУ НП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_7 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до протоколу огляду мережі Інтернет від 13.04.2023 р. (т.1 а.с.246-250) та переглянутого відеозапису, встановлено, в додатку «TikTok» опублікований відео сюжет, на протязі всього відео зверху по центру надрукований текст « Бердянск! Низкий Вам поклон! » (скріншот № 1). Фіксація пішої ходи відбувається чоловіком, одягненим у військову форму з шевроном, на якому зображений прапор російської федерації. До складу учасників пішої ходи входять цивільні особи, які несуть в руках прапори рф, до одягу прикріплені георгіївські стрічки, та викрикують «С празником! С Днем победы!» На 26-30 секунді відео, разом із колоною цивільних йде особа №3 - чоловік віком приблизно 40 років, худорлявої статури, одягнений у форму міліції рф, на нагрудній кишені сорочки, з лівої сторони, прикріплена георгіївська стрічка (скріншот № 3). Присутній при перегляді відео свідок ОСОБА_9 пояснив, що особою № 3 є ОСОБА_7 - поліцейський ВРПП Бердянського РВП, з яким він особисто знайомий з 2018 року.

Згідно наказу № 284о/с від 17.06.2021 р. (т.2 а.с.12) старшого сержанта поліції ОСОБА_7 призначено поліцейським відділу реагування патрульної поліції Бердянського районного відділу поліції.

Згідно наказу № 663о/с від 23.05.2022 р. (т.2 а.с.13) ОСОБА_7 відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

07 листопада 2015 р. (т.2 а.с.14) ОСОБА_7 прийняв присягу на вірність Українському народові.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що з ОСОБА_7 вона знайома по роботі в Бердянському відділі поліції, після повномасштабного вторгнення він перейшов на бік окупантів, обійняв посаду в «народній міліції». 07 квітня 2022 р. співробітників Бердянського ВП викликали в управління стратегічних розслідувань на вул.Лютеранський. В одному з кабінетів людина в цивільному одязі проводила співбесіди, потім покликав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та наказав їм забрати у нас зброю. Службовим автомобілем вони поїхали до неї додому, вона з чоловіком, який також є спрівробітником поліції, вийшла та пішла додому, а ОСОБА_7 з ОСОБА_13 поїхали, а потім повернулись до них та забрали їхню зброю. Також свідок пояснила, що ОСОБА_7 агітував їх до співпраці з окупантами, зазначав, що все буде добре, буде хороша зарплатня. При розмові ОСОБА_7 був у захваті від подій, що відбувались, розповідав про перспективи з натхненням. Також свідок пояснила, що їм надали час аби подумати, погрожували їм та членам їх родини, в зв`язку з чим 09.04.2022 р. вони виїхали з м.Бердянська до м.Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що з ОСОБА_7 знайомий по роботі у відділі реагування ПП. Після вторгнення військових рф до м.Бердянська деякий час співробітники Бердянського ВП ще патрулювали по місту, забезпечуючи порядок, при цьому вони одягнені були в цивільний одяг, ОСОБА_7 разом із ними не патрулював. 07.04.2022 р. біля їхнього відділу на вул.Лютеранській він бачив ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , всі були одягнені в чорну форму без знаків належності до українських поліцейських, у звя`зку з чим, свідок зрозумів, що ті працюють на окупаційну владу. Крім того, їм накази віддавав керівник окупаційної поліції, коли співробітники Бердянського ВП у приміщенні ДСР здавали зброю. Цей начальник пропонував свідку співпрацю з окупаційною владою, в разі відмови надав 48 годин аби залишити місто. 09.04.2022 р. свідок виїхав з міста Бердянська. Пізніше в Телеграм-каналі свідок бачив репортаж про ходу містом Бердянськом на честь 9 Травня, серед учасників ходи він упізнав ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які були одягнені в форму поліції рф, з триколором та георгіївською стрічкою.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що разом з ОСОБА_7 працював в одному екіпажі в секторі реагування патрульної поліції, після повномасштабного вторгнення рф та окупації міста Бердянська ОСОБА_7 перейшов на бік ворога. Він бачив ОСОБА_7 , який був одягнений у чорну форму без знаків розрізнення, користувався службовим автомобілем на синіх номерах, але «наліпки» та «маячки» були зняті, виконував розпорядження особи на ім`я « ОСОБА_17 » - начальника новоствореної «Азовської народної міліції». Також свідок пояснив, що представником рф їм було запропоновано перейти на службу до них, або протягом 48 годин залишити місто. Стосовно здачі табельної зброї надав пояснення, аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що з ОСОБА_7 він працював у групі швидкого реагування патрульної поліції. Після повномасштабного вторгнення та окупації міста Бердянська ОСОБА_7 почав співпрацювати з окупаційною владою - в «народній міліції». 09 квітня 2022 р. у приміщенні «народної міліції» вони здавали свою табельну зброю. В кабінеті знаходився фсбшнік у балаклаві, який давав вказівки що треба робити ОСОБА_7 та ОСОБА_19 . Під час бесіди ОСОБА_7 агітував за співпрацю з окупантами, говорив, що все буде добре, буде хороша зарплата, забезпечення. В зв`язку з погрозами свідку та його рідним, він виїхав із міста 10.04.2022 р. Також свідок пояснив, що бачив, як ОСОБА_7 патрулював містом від «народної міліції», на службовому автомобілі, з якого були зняті герб України та інші знаки розрізнення патрульної поліції України, але на синіх номерах. Крім того, ОСОБА_7 був налаштований проти України, висловлював погрози іншим, що буде розстрілювати, якщо хтось порушить комендантську годину.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена поза розумним наданими стороною обвинувачення доказами, відсутня суб`єктивна сторона злочину, та просить визнати ОСОБА_7 невинуватим в пред`явленому обвинуваченні та виправдати за ст.111 ч.2 КК України в зв`язку з недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу злочину, провадження в справі закрити в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її винуватості.

Дослідивши та оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою, є достовірними та допустимими, в повній мірі поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, в тому числі добровільність його переходу на бік ворога в умовах воєнного стану, оскільки він мав право вибору, як випливає з показань свідків, або перехід на бік ворога та співпраця з окупантами або залишення окупованої території відповідно до наказу керівництва УМВС.

Коллегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.111 ч.2 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При визначенні міри покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, об`єм обвинувачення, особу винного, який на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, раніше не був засудженим, його сімейний стан. Крім того, суд приймає до уваги підвищену суспільну небезпечність вчинення злочину в умовах воєнного стану, та вважає неможливим звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України. Підстав для застосування положень ст.69 КК України колегія суддів не знаходить. Колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 111 КК України з конфіскацією всього належного йому майна.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, який пов`язаний із зайняттям ним посади в незаконно створеному правоохоронному органі, на підставі ст. 54 КК, колегія суддів вважає необхідним позбавити останнього спеціального звання - «старший сержант поліції поліції».

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2023 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2023 р. накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7 , а саме на:

-автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo моделі Т13110, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

-незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, колегія суддів вважає необхідним арешт на майно не скасовувати .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного засудженому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання - «старший сержант поліції».

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику в порядку абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3