КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/1013/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3357/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

11 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000360 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2024 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 23 вересня 2021 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від основного покарання, з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_6 даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року, і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вираховувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення -14 листопада 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено долю щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 14 листопада 2023 року приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи на залізничному вокзалі біля туалету неподалік станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, шляхом знаходження на асфальті умисно незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, масою 5,88г., який почав незаконно зберігати в центральному відділенні наплічної сумки для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб-канабіс, переніс його до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, звідки електропотягом незаконно перевіз до станції метро «Харківська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був затриманий, в цей же день, працівниками поліції приблизно о 13 год. 10 хв.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, тому його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2024 - скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при призначення йому міри покарання не в повній мірі перевірено та досліджено всі обставини, які пом`якшують покарання та належним чином не надано оцінку характеризуючим даним. Оскільки, він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується за місцем проживання позитивно, має міцні соціальні зв`язки з членами своєї сім`ї, на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей. Крім того, не перебуває на обліках у лікаря нарколого та психіатра, а також вказує на відсутність завданої шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтимав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які досліджувались у спрощеному провадженні, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають та не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при призначенні покарання повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини провадження щодо вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, наявність на утриманні неповнолітніх дітей 2012, 2018, 2021 року народження, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав і врахував, щире каяття обвинуваченого. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі, в межах установлених санкцією ч.1 ст.309 КК України для даного виду покарання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно врахував і те, що злочин, у даному кримінальному провадженні, обвинувачений вчинив в період іспитового строку, визначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2021, та обґрунтовано призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України, приєднавши частково невідбуте покарання за попереднім вироком. А відповідно до вимог ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що й було дотримано судом першої інстанції.

Доводи обвинуваченого, про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повному обсязі було враховано дані про його особу, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки суд першої інстанції врахував всі обставини, які враховуються при призначенні покарання, передбачені статтею 65 КК України, в тому числі і ті, на які є посилання у апеляційній скарзі обвинуваченого, зокрема, те, що він на спеціальх медичних обліках не перебуває, має на утримані трьох неповнолітніх дітей, а щире каяття було визнано такою обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого та було враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції активного сприяння слідству, то на переконання колегії суддів вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 самостійно до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину не з`явився, його дії були викриті співробітниками поліції самостійноусі факти та обставини вчиненого злочину були встановлені правоохоронними органами, жодних нових фактів по справі, ніж ті, що були встановлені слідством самостійно, обвинувачений не повідомив, а тому така поведінка обвинуваченого не може свідчити про активне сприяння у розкритті злочину. Не встановлено такої обставини, і під час досудового розслідування дізнавачем і прокурором.

Щодо посилань обвинуваченого на позитивну характеристу з місця проживання, то дана обставина не є такою, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2021, що на переконання колегії суддів, свідчить про стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та виключає можливість призначення обвинуваченому більш м?якого покарання, а тому погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , який до того ж офіційно не працює, тобто не має офіційного джерела доходу, покарання у виді штрафу, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2024 у кримінальному провадженні № 0000360щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4