ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 624/90/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1198/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 28 ч.1 ст.125 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме обвинувачених, їхніх захисників та потерпілого, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 05 03 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дячківка, Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирався.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 01 2024 року близько 20-00 години ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в домоволодінні ОСОБА_9 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де разом з ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи спільно, без попередньої змови між собою на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_7 почав завдавати удари по тілу ОСОБА_10 , а саме: не більше 3 ударів кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_8 в свою чергу наніс 2 удари кулаком лівої руки в область грудної клітини ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 силоміць вивели ОСОБА_10 на подвір`я вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_10 на землю, а ОСОБА_7 наніс удар правою ногою по ногах потерпілого. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на руках, тулубі, лівій нозі та синця на правій нозі. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив про його зміну у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме ч.1 ст. 28 КК України.

Просив виключити з вироку посилання суду на ч.1 ст. 28 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та вважати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засудженими за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі.

Обвинувачені, їх захисники та потерпілий, про час та дату розгляду апеляційної скарги прокурора були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується апеляційних доводів прокурора, щодо безпідставності кваліфікації дій обвинувачених за ч.1 ст. 28 КК України колегія суддів погоджується з їх обґрунтованістю та зазначає наступне.

Як регламентовано пунктом 2 частини 3 статті 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 24 11 2016 року вбачається, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, а фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину. Юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Положення ч. 1 ст. 2 КК України про те, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Так, судом першої інстанції при кваліфікації дій та призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.125 КК України безпідставно додатково кваліфіковані їх дії за ч.1 ст.28 КК України, оскільки при постановленні обвинувального вироку суд робить посилання на закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, а отже статтю та частину статті особливої частини Кримінального кодексу України.

При цьому вироком у даному кримінальному провадженні вірно сформульовано обвинувачення, однак не правильно зроблено посилання на кримінально правові норми передбачені загальною частиною Кримінального кодексу України, оскільки диспозицією статті 125 КК України взагалі не передбачена така кваліфікуюча ознака, як вчинення кримінального правопорушення групою осіб.

Отже, на думку колегії суддів додаткова кваліфікація дій обох обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення групою осіб без попередньої змови між собою є зайвою, оскільки вчинене обвинуваченими діяння щодо ОСОБА_10 у повному обсязі охоплюється диспозицією ст. 125 КК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 05 03 2024 року є таким, що постановлений з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого такі порушення належить вважати істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, враховуючи, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалене ним рішення підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченим покарання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст. 7, 285, 286, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.45 КК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 05 03 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.1 ст. 28 ч.1 ст.125 КК України, - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Виключити із вироку посилання суду першої інстанції на ч.1 ст. 28 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при призначенні їм покарання за ч.1 ст. 125 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4