Справа № 573/411/24
Номер провадження 1-кп/573/71/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Сумської області, Білопільського району, с. Жовтневе, мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, з повною середньою освітою, непрацюючої, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом епізодичне вживання канабіоїдів, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимої,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

15.05.2023 близько 09:00 ОСОБА_4 проходила повз домогосподарство, яке не огороджене парканом, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав її знайомий ОСОБА_5 , та між будинком і сараєм останнього побачила на землі мобільний телефон марки Redmi 9A Granite Gray 2 GB RAM 32 GB ROM. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що її дії є таємними та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, 15.05.2023 близько 09:00 ОСОБА_4 зайшла на територію домогосподарства ОСОБА_5 та заволоділа мобільним телефоном марки Redmi 9A Granite Gray 2 GB RAM 32 GB ROM, вартість якого, з урахуванням зносу, відповідно до висновку товарознавчої експертизи становить 3340 грн. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 вийшла на вул. Горову, що в смт. Миколаївка, чим отримала реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У подальшому того ж самого дня ОСОБА_4 поїхала до м. Суми та попросила свого товариша ОСОБА_6 , щоб той разом з нею 15.05.2023 близько 12:02 здав вказай вище мобільний телефон до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка», яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 7, та отримала за це гроші.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та дала покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показала, що 15.05.2023 близько 09:00 вона проходила повз господарство її знайомого ОСОБА_5 , розташоване в АДРЕСА_2 . Оскільки господарство не огороджене парканом, вона побачила на землі між будинком і сараєм мобільний телефон Redmi 9А, який вирішила викрасти. Переконавшись що її ніхто не бачить, вона підняла телефон, поклала його в карман і поїхала до м. Суми. Там вона зустріла свого знайомого ОСОБА_7 , якого попросила здати телефон у ломбард, бо в неї не було коду. У ломбарді Сашку дали 2000 грн., які вона витратила на власні потреби. Про те, що телефон крадений, нікому не говорила.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки вона правдиво повідомила про обставини вчинення злочину. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції її від суспільства в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб вона довела своє виправлення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

З обвинуваченої підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 1135 грн. 92 коп. за проведення експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речовий доказ, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1135 грн. 92 коп.

Скасувати арешт мобільного телефону «XIAOMI REDMI 9а 2/32GB», який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29.02.2024.

Речовий доказ: мобільний телефон «XIAOMI REDMI 9а 2/32GB», який зберігається в ОСОБА_5 , залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя