Справа № 953/1464/23
н/п 1-кс/953/43/24
"15" лютого 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах керівника ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту» ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи СВ УСБ України в Харківській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
Особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про залишення поданої ним скарги без розгляду.
Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову відповідь на скаргу, в якій зазначив, що постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, доручено здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, тому вказане кримінальне провадження наразі не перебуває у провадженні СВ УСБУ в Харківській області.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки сторони кримінального провадження у судове засідання не з`явились згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, прийшов до такого висновку.
Згідно з положеннями ст. 303 КПК України оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування - це право особи.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора є правом, а не обов`язком особи, яке використовується на її власний розсуд.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, в тому числі і принцип аналогії закону.
Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах керівника ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту» ОСОБА_4 , просив залишити подану ним скаргу без розгляду, слідчий суддя вважає за можливе залишити вказану скаргу без розгляду, оскільки представник власника майна скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9, 26, 303,306 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах керівника ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту» ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи СВ УСБ України в Харківській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1