Справа № 132/2794/23
Провадження №1-кп/132/158/24
Вирок

Іменем України

13 травня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 16 травня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

15 травня 2023 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 прийшов до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , у якому проживає його знайомий ОСОБА_6 , де також знаходилась ОСОБА_7 .

Перебуваючи у приміщенні зазначеного будинку, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вживали алкогольні напої. На ґрунті раптового конфлікту між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_3 вирішив заподіяти смерть ОСОБА_7 .

Реалізуючи цей намір, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, взяв до рук кухонного ножа, який знаходився на столі, та прикладаючи фізичну силу, завдав ним три удари ОСОБА_7 в ділянку шиї, а також підключичних ділянок зліва та справа, заподіявши їй згідно з висновком судово-медичної експертизи від 17.06.2023 № 390 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних проникаючих ран грудної клітки праворуч, середньої третини правої бічної поверхні шиї, непроникаючої колото-різаної рани м`яких тканин поясу верхніх кінцівок ліворуч, які призвели до розвитку гострої масивної крововтрати та смерті ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_3 , не бажаючи бути викритим, залишив місце події.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_8 , свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази та документи, а також документи, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 15 травня 2023 року він протягом дня працював у себе на городі, а у вечірній час вирішив піти до ОСОБА_9 . Коли прийшов до ОСОБА_10 , то побачив, що останній сидів за столом разом із ОСОБА_11 та вживали спиртне. Він запитав у ОСОБА_12 , чи є щось випити, на що останній відповів, що немає. Після цього ОСОБА_10 дав йому 100 грн. і він пішов до бабки в селі, та купивши 1 л. горілки, повернувся назад і вони з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за столом вживали спиртне. Коли на вулиці стемніло, то він пішов додому і ліг спати. А коли вранці прокинувся, то виявив, що відсутній його мобільний телефон. Після цього він знову пішов додому до ОСОБА_10 , який лежав на ліжку та якого він запитав чи не брав він його мобільного телефону. ОСОБА_10 витягнув з ОСОБА_13 мобільний телефон та віддав йому. Потім ОСОБА_10 сказав йому, щоб він пішов подивився на кухню. Коли він підійшов до дверей, то побачив, що у кухні за столом сидить ОСОБА_7 і він подумав, що вона спить. Після цього вони з ОСОБА_10 вийшли на вулицю, де він помітив свого мобільного телефона. Потім він знову зайшов до кухні в будинку та торкнувши ОСОБА_7 , помітив, що вона мертва. Він вийшов на вулицю і сказав ОСОБА_10 , що ОСОБА_7 мертва і щоб він визивав поліцію, на що ОСОБА_12 запитав його чи можна прибрати. Потім ОСОБА_10 дав йому 100 грн. і сказав, щоб він пішов купив горілки. Коли він йшов в магазин, то по дорозі його затримали працівники поліції. Під час того як вони з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 сиділи за столом і вживали спиртне, то суперечки між ними не було і будь-яких тілесних ушкоджень він її не заподіював. Ще раніше ОСОБА_7 йому скаржилася, що ОСОБА_10 її бив і він бачив на ній тілесні ушкодження. Коли після розпивання спиртних напоїв він йшов додому, то ОСОБА_7 була жива і тілесних ушкоджень на ній не було. А коли наступного дня прийшов до ОСОБА_10 і помітив ОСОБА_15 мертвою, то подумав, що вона померла від передозування спиртним.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою про проведення розгляду справи без її участі. Обвинуваченому просить призначити покарання на розсуд суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях свідків.

Так, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що приблизно навесні 2023 року вона бачила як ОСОБА_3 йшов по дорозі в ту сторону, де проживає ОСОБА_6 , однак як заходив до будинку вона не бачила. ОСОБА_3 був одягнений у чорні спортивні штани та блакитну футболку. ОСОБА_3 проживає в селі біля 3 років, а ОСОБА_6 біля 10 років. Також вона бачила, що до ОСОБА_10 інколи заходила ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що приблизно пів року назад до неї додому заходили працівники поліції та запитували чи знає вона ОСОБА_18 і коли вона останній раз його бачила на що вона відповіла, що бачила як напередодні він йшов в сторону, де проживає ОСОБА_6 , а у вечірній час повертався назад. З ОСОБА_11 вона була знайома, остання була спокійна, однак коли вживала спиртне, то у неї проявлялася агресія. ОСОБА_7 інколи допомагала ОСОБА_10 , оскільки останній переніс інсульт. Чи сварилися ОСОБА_19 з ОСОБА_10 і чи він її бив її про це не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 15 березня 2023 року приблизно біля 15 год. 30 хв. він приїхав додому з м. Калинівка, де отримував пенсію. Згодом до нього прийшла ОСОБА_7 , яка йому допомагала по господарству, оскільки він переніс інсульт. Вони з ОСОБА_15 сіли обідати під час чого вживали спиртне. Через деякий час до нього додому прийшов ОСОБА_3 , який сказав, щоб він дав йому гроші на спиртне, після чого він дав йому 100 грн. і ОСОБА_18 пішов по самогон, однак коли повернувся він не бачив, оскільки пішов відпочивати до своєї кімнати. Коли ОСОБА_18 повернувся, то він чув як останній спілкувався з ОСОБА_11 спочатку в приміщенні кухні, а згодом вийшли на вулицю та почали між собою сперечатись на порозі біля входу до приміщення будинку. Після цього ОСОБА_18 і ОСОБА_7 продовжували вживати спиртне на кухні. Коли приблизно о 3 годині ночі він проснувся, то пішов на кухню, де горіло світло, а за столом сиділа ОСОБА_7 . Він сказав, щоб вона йшла спати, однак ОСОБА_15 не відкликнулась, і він пішов спати. Коли приблизно в 6 годин 30 хвилин ранку він зайшов на кухню та підійшов до ОСОБА_15 , то побачив, що тіло у неї було жовтого кольору і він зрозумів, що вона мертва. На грудях у ОСОБА_15 було видно сліди крові та п`ятна бурого кольору. Він вирішив зателефонувати до поліції та почав шукати свій мобільний телефон. Вийшовши на вулицю, біля порогу він побачив телефон з якого спробував зателефонувати, однак не зміг, оскільки виявилося, що це був телефон ОСОБА_3 . Через деякий час до нього прийшов ОСОБА_3 і запитав, де ОСОБА_15 , на що він відповів, що в будинку. Після цього ОСОБА_18 зайшов до будинку подивитися, а коли вийшов, то сказав, що вона спить, на що він йому відповів, що ОСОБА_15 мертва і потрібно телефонувати в поліцію. Однак ОСОБА_18 сказав, що все нормально та владнається, а також сказав йому нічого нікому не казати і мовчати, після чого покинув територію його домогосподарства, а він зателефонував до поліції та повідомив про труп ОСОБА_7 в своєму будинку. Інколи вони з ОСОБА_19 також сварилися, однак будь-яких тілесних ушкоджень він їй не заподіював.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнає, його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами наданими прокурором, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.05.2003, в ході якого в було виявлено та вилучено речові докази, а також виявлено труп ОСОБА_7 , з доданими фототаблицями та CD-диском до нього (Том 1 а.с.62-83);

- постановою СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про призначення судово-медичної експертизи (Том 1 а.с.84);

- висновком експерта № 390 Вінницького ОБ СМЕ ОСОБА_20 від 17.06.2023 про виявлені тілесні ушкодження, які призвели до смерті ОСОБА_7 (Том 1 а.с. 85-94);

- протоколом обшуку ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та предмети які належать ОСОБА_3 , з доданими фототаблицями та CD-диском до нього (Том 1 а.с. 95-102);

- постановою Вінницької обласної прокуратури від 16.05.2023 про отримання зразків для проведення експертизи (Том 1 а.с. 121);

- протоколами відібрання зразків для експертизи ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 (Том 1 а.с. 122-125);

- висновком експерта № 365 відділу СМЕ потерпілих, обвинувачених та інших осіб Вінницького ОБ СМЕ від 14.06.2023, яким було виявлено в обвинуваченого ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження (Том 1 а.с. 126);

- постановою СУ ГУНП у вінницькій області від 15.05.2023 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів;

- клопотанням СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.128);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.129);

- клопотанням СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.130-131);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.132);

- постановою СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів, які було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.133);

- клопотанням СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.134);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.135);

- клопотанням СУ ГУНП у Вінницькій області від 16.05.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.130-131);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.138-139);

- протоколом огляду трупа від 17.05.2023, під час якого судово-медичним експертом ОСОБА_21 було оглянуто труп, який належить ОСОБА_7 , в ході якого було вилучено речові докази (Том 1 а.с. 140-141);

- постановою СУ ГУНП у Вінницькій області від 17.05.2023 про визнання предметів речовими доказами (Том 1 а.с. 142);

- клопотанням СУ ГУНП у Вінницькій області від 17.05.2023 про накладення арешту на речові докази, які були вилучені під час огляду трупа ОСОБА_7 (Том 1 а.с. 143-144);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 про накладення арешту на речові докази, які були вилучені під час огляду трупа ОСОБА_7 (Том 1 а.с.145);

-протоколом огляду предмета ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області від 26.05.2023, до якого додано компакт-диск «My Media DVD-R» на якому міститься аудіо-запис, повідомлення по спецлінії «102» (Том 1 а.с. 148-150);

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/9593-БД від 14.07.2023 Вінницького НДЕКЦ щодо проведення молекулярно-генетичного дослідження зразків крові трупа ОСОБА_7 та зразка букального епітелію ОСОБА_3 , з доданими до таблицями та ілюстрованими таблицями (Том 1 а.с. 168-188);

-висновком експерта № 94 від 23.05.2023 відділення СМЕ цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 194-197);

-висновком експерта № 198 від 23.05.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 201-202);

-висновком експерта № 199 від 23.05.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 204-206);

- протоколом ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області відібрання зразків в ОСОБА_3 для експертизи від 26.05.2023 (Том 1 а.с. 208);

-висновком експерта № 200 від 26.05.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 204-206);

-висновком експерта № 201 від 26.05.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 217-219);

-висновком експерта № 96 від 26.05.2023 відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 223-226);

-висновком експерта № 97 від 26.05.2023 відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 228-231);

-висновком експерта № 209 від 29.05.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 235-236);

-висновком судово-психіатричного експерта № 26 від 05.06.2023 Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «інститут психіатрії», судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено психічні розлади у вигляді розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2) (Том 1 а.с. 240-243);

-висновком експерта № 155 від 10.07.2023 відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 1 а.с. 246-248);

-протоколом проведення ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області слідчого експерименту від 11.07.2023 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час допиту свідка ОСОБА_6 , з доданим CD-диском до нього (Том 2 а.с. 1-8);

-висновком експерта № 162 від 20.07.2023 відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 2 а.с. 12--14);

-висновком експерта № 163, 164, 165 від 21.07.2023 відділення судово-медичної криміналістики відділу експертизи речових доказів Вінницького ОБ СМЕ ВОР (Том 2 а.с. 17-21);

-постановою СУ ГУ НП у Вінницькій області від 04.09.2023 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання (Том 2 а.с.22-23).

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вищеперераховані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, мають відношення до даного кримінального провадження, а тому визнає їх допустимими.

Суд критично оцінює твердження захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про те, що кримінальне правопорушення міг вчинити свідок по справі ОСОБА_6 , який зловживає спиртними напоями та неодноразово бив покійну ОСОБА_7 , оскільки такі твердження спростовуються як поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснював, що інколи вони з ОСОБА_7 сварилися, однак будь-яких тілесних ушкоджень він їй не заподіював, а коли він пішов відпочивати у свою кімнату, то чув як ОСОБА_7 сварилася з ОСОБА_3 . Крім того, будь-яких переконливих доказів щодо причетності ОСОБА_6 до заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 15.05.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 в судовому засіданні не надала.

Також суд визнає недостовірними посилання в судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на те, що її підзахисний під час перебування в будинку ОСОБА_6 та спільного розпивання за столом алкогольних напоїв разом з ним та покійною ОСОБА_7 користувався ножем, а тому на ньому могли залишитися сліди його біоматеріалу, оскільки така позиція захисту, на думку суду, є надуманою, непереконливою та спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме: висновком судово-біологічної експертизи від 14.07.2023 № СЕ-19/102-23/9593-БД, з якої вбачається, що на руків`ї вилученого під час огляду місця події ножа наявні сліди крові та клітини з ядрами, які походять від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у обвинувальному акті доведена. При цьому суд вважає, що скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, яке полягає у скоєнні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на це, показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні, в яких він не визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним умисний особливо тяжкий злочин.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання, обвинуваченого та свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом встановлено, що вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» 24.10.2003р. № 7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ст.50 КК України, рішення суду про призначення покарання з-поміж інших завдань повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст.65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Частиною 6 ст. 368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

А дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд зазначив, що згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Верховний Суд вказав, що суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Суд роз`яснив, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як свідчать матеріали кримінального провадження та було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду не визнав своєї вини, навіть під тиском беззаперечних на те доказів, щиросердечно не висловив свого жалю, вважає себе не винуватим у смерті ОСОБА_7 . Вказане свідчить про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 щирого каяття та засудження своїх дій, хоча саме умисні дії обвинуваченого по нанесенню ножем колото-різаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , призвели до тяжких та незворотних наслідків у вигляді її смерті. Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 бажання усвідомити наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, виступає перешкодою у його подальшому виправленні та свідчить про відсутність в його діях щирого каяття або активного сприяння розкриттю злочину та засудження своїх дій.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не встановленні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення:

- судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» (висновок № СЕ-19/102-23/9590-Д від 31.05.2023) становить 956 грн;

-судової біологічної експертизи (висновок № СЕ-19/102-23/9593-БД від 14.07.2023) становить 26738 грн 11 коп., а всього в загальній сумі 27694 (двадцять сім тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок, які суд вважає за необхідне, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, не розкаявся у скоєному, відсутність під час судового розгляду обставин, що пом`якшують його покарання та обставину, яка обтяжує його покарання, а саме те, що він вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та призначенням покарання у виді позбавлення волі, що буде співмірним характеру вчиненого діяння, його небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 строком на 60 днів, тобто з 21.03.2024 до 19.05.2024, без визначення розміру застави.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що з урахуванням винесеного у справі вироку він може спробувати сховатися від правосуддя з метою уникнення від покарання, суд вважає за необхідне до набуття вироком законної сили залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Арешти, накладені відповідно до ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 та 22.05.2023 на вилучене майно, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 16.05.2023, тобто з моменту його затримання по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 27694 (двадцять сім тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 на вилучене майно, а саме: два кухонних ножа, на одному із яких наявне нашарування РБК; скляні чарки; три вирізки із слідами РБК; змив РБК із столу; змив з ручки вхідних дверей, а також на порожню полімерну пляшку об`ємом 1,5 л, вилучені під час проведення огляду місця події від 16.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2023 на майно, яке було вилучено під час обшуку 16.05.2023 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: кросівки «Nіке» синього кольору; чорну флісову кофту; чорні спортивні штани; блакитну футболку поло із нашаруванням РБК, а також мобільний телефон «Nокіа» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із № НОМЕР_2 , - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2023 на майно, яке було вилучене 17.05.2023 під час огляду трупа ОСОБА_7 у Вінницькому обласному бюро СМЕ, зокрема: футболку сірого кольору зі слідами РБК; штани чорного кольору; зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, які упаковано до спеціальних пакетів та паперових конвертів, що містять відповідні підписи та відтиски печатки, - скасувати.

Речові докази по справі:

- два кухонних ножа, на одному із яких наявне нашарування РБК; скляні чарки; три вирізки із слідами РБК; змив РБК із столу; змив з ручки вхідних дверей; порожню полімерну пляшку об`ємом 1,5 л; зразок крові; зразок букального епітелію; змиви з рук та дактилокарту ОСОБА_3 , які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити;

- кросівки «Nіке» синього кольору; чорну флісову кофту; чорні спортивні штани; блакитну футболку поло із нашаруванням РБК, а також мобільний телефон «Nокіа» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із № НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути за належністю їх власнику ОСОБА_3 ;

- футболку сірого кольору зі слідами РБК; штани чорного кольору; зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, а також зразок крові трупа ОСОБА_7 , які упаковано до спеціальних пакетів та паперових конвертів, що містять відповідні підписи та відтиски печатки, та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1