Справа № 755/6956/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у рамках об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2021 року за № 0000943 та 17.02.2022 року за № 0000487 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сабірабад, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_4 огли, 26 березня 2021 року, приблизно об 11 години 45 хвилин, проходячи біля квіткової клумби по АДРЕСА_3 , побачив раніше невідому ОСОБА_13 , яка навприсядки, тримаючи в руках мобільний телефон, фотографувала квіти, в цей час, у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Айфон 11», IME: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_13 .

Реалізуючи свої злочинні наміри направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4, підійшовши позаду до потерпілої ОСОБА_13 з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх злочинних дій, не очікувано для потерпілої, шляхом ривка відкрито вирвав з руки ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Айфон 11», загальною вартістю 22080 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, таким чином завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_13 . В подальшому в ході оперативного плану «ПЕРЕХВАТ» було затримано транспортний засіб «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходився ОСОБА_4, у якого вилучили викрадений мобільний телефон.

Крім того, 16 лютого 2022 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 , перебували в квартирі АДРЕСА_4 , в одній з кімнат, яку вони винаймали з 10 січня 2022 року на підставі усної домовленості з ОСОБА_15 , яка на праві власності належить її матері ОСОБА_16 .

В цей час, в квартирі перебувала ОСОБА_15 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , якому остання повідомила про напружені відносини з квартирантами ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , оскільки останні систематично вживали алкогольні напої та ображали її, тому вона попросила ОСОБА_7 поспілкуватися з ними на предмет їх поведінки під час перебування у квартирі, з метою налагодити з ними нормальні відносини.

У подальшому, ОСОБА_15 покликала ОСОБА_4 на розмову, в ході якої між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпочався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4, перебуваючи на кухні вказаної квартири, взяв зі столу кухонний ніж та наніс один удар потерпілому в область живота праворуч, спричинивши колото-різане поранення живота.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_7 з отриманим тілесним ушкодженням було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Згідно висновку експерта № 042-439-2022 від 23.05.2022 року у потерпілого ОСОБА_7 під час звернення за медичною допомогою 16.02.2022 року о 21:57 год., виявлені наступні тілесні ушкодження:

- проникаюче колото-різане поранення живота - рана на передній поверхні живота в правій здухвинній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні- досередини, спереду-назад, дещо справа-наліво, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини живота, з послідуючим проникненням в черевну порожнину та наскрізним пораненням купола сліпої кишки, загальної здухвинної вени праворуч, з розвитком масивної гематоми малого тазу та за очеревинного простору справа, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині близько 1000 мл крові).

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно до п.п. 2.1.2 та п. 2.1.3/к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що воно утворились внаслідок однієї травматичної дій гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю утворення виявлене тілесне ушкодження може відповідати вказаному терміну травми.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК країни, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю і дав показаня, що приблизно два роки тому, точної дати не пам`ятає, перебував по вулиці А.Навої в м. Києві, де побачив потерпілу, яка тримала в руках мобільний телефон, він підійшов до неї ззаду, та вирвав з її рук мобільний телефон (айфон), в подальшому його було затримано працівниками поліції. Щодо пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 відмовився надавати показання, на підставі ст. 63 Конституції України.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілого та свідка, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

-допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 16.02.2022 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин він перебував в квартирі АДРЕСА_4 за місцем проживання знайомої ОСОБА_15 . В той час, коли він знаходився у кімнаті, ОСОБА_15 вийшла на кухню помити посуд, в цей момент він почув, що ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_15 , після чого вдарив її, вона почала кричати, почувши її голос, він вийшов на кухню, зробив зауваження ОСОБА_4 , та спитав в нього навіщо він таке зробив, на що ОСОБА_4 почав нецензурно висловлюватися на його адресу, почав його хватати за плечі, після чого взяв зі столу кухонний ніж та наніс йому удар в пахову область живота, та в подальшому вибіг з квартири, він відразу попросив ОСОБА_15 викликати швидку медичну допомогу, до тями він прийшов вже в лікарні, куди його було госпіталізовано. Зокрема, зазначив, що в той день він вжив літр пива, ОСОБА_4 перебував у нетверезому стані, оскільки від нього він почув характерний запах алкоголю. Крім того, пояснив, що в той день приїхав в гості до знайомої ОСОБА_15 , у якої обвинувачений винаймав кімнату разом із співмешканкою, в квартирі був вперше, раніше не був знайомий із ОСОБА_4 та конфліктів між ними не було. В момент нанесення обвинувачним йому удара ножем, на кухні знаходилася його співмешканка ОСОБА_14 , яка все бачила.

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України свідок ОСОБА_15 суду показала, що 16.02.2022 року, близько 21 години вечора до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вона мешкає приїхав її знайомий ОСОБА_7 . Вказана квартира належить її матері ОСОБА_16 , одну з кімнат якої винаймав ОСОБА_4 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 , а в іншій кімнаті проживала вона. В подальшому вона разом з ОСОБА_7 направилися до магазину за покупками, коли повернулися, на зустріч вийшов ОСОБА_4 та почав кричати, чому сторонні люди знаходяться у квартирі, він поводив себе агресивно, після чого вона пройшла до кухні, а ОСОБА_7 пішов до кімнати. Коли вона зайшла на кухню, там перебував обвинувачений, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 взяв рукою її за шию та вдарив головою об тумбочку, вона почала кричати, в цей момент на кухню вибіг ОСОБА_7 , спитав у ОСОБА_4 навіщо він таке робить, заламав йому руки назад, ОСОБА_4 сказав, що все добре, вони закурили, та в цей момент ОСОБА_4 взяв зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар ОСОБА_7 в область живота з правого боку, після чого ОСОБА_14 забрала ніж та разом із ОСОБА_4 втекли з квартири. Зокрема, зазначила, що вона не бачила моменту нанесення ножового поранення. Спочатку вона нічого не зрозуміла, поранення не побачила, проте, коли дізналася, що поранили ОСОБА_7 , викликала швидку, та приклала до рани полотенце. Крім того, пояснила, що ОСОБА_17 є конфліктною людиною, між ними постійно виникали непорозуміння, було таке, що він рвав на ній одяг, вибивав двері в кімнату, в якій вона проживала. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 постійно погрожує їй, вона неодноразово викликала працівників поліції, які складали відносно нього протоколи.

Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_15 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 121 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.02.2021 року (т. 3 а.п. 68);

-протоколом обшуку транспортного засобу «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_3 та ілюстративною таблицню до нього (т. 3 а.п. 69-76);

-постановою про визнання та приєднання речових доказів від 27.03.2021 року (т. 3 а.п.77-78);

-протоколом огляду речей від 27.03.2021 року (т. 3 а.п. 85-87):

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т. 3 а.п. 89-90);

-протоколом обшуку особи від 26.03.2021 року (т. 3 а.п. 92-93);

-протоколм про визнання та пиєднання речових доказі від 27.03.2021 року (т. 3 а.п. 96-97);

-заявою потерпілої ОСОБА_13 по факту вчинення ОСОБА_4 відкритого заволодіння її майном (т. 3 а.п. 110);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2021 року, за участю потерпілої ОСОБА_13 , з якого вбачається, що остання відповіла, що зможе впізнати особу невідомого чоловіка, який 26.03.2021 року викрав в неї мобільний телефон за рисами обличчя, овалу обличчя, формі бороди та за статурою. На фото № 2 зображений саме той чоловік, що 26.03.20021 року відкрито викрав в неї мобільний телефон (т. 3 а.п.113-115);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2021року за участю потерпілої ОСОБА_13 , відеозапис якого було проглянуто у судовому засіданні, з якого вбачається, що 26.03.2021 року, приблизно об 11 год. 45 хв., потерпіла перебувала за адресою: АДРЕСА_3 в парку, що розташований неподалік зазначеної адреси, прогулювалася по парку, оскільки була записана на 12.00 годин до лікаря стоматолога, зупинилася при виході з парку, оскільки хотіла сфотографувати квіти, зайшла на зелену зону, присіла навпочіпки, та почала фотографувати, в цей момент з лівого боку вона побачила руку, яка вихопила мобільний телефон, який вона тримала у руці, після чого невідома особа почала бігти далі по клумбі, після чого по пішохідній зоні проспекту Алішера Навої, вона побігла слідом за чоловіком, який вихопив у неї з рук мобільний телефон, та в цей момент вона побачила як поряд по дорозі з чоловіком, який втікав рухається автомобіль, вона зрозуміла, що чоловік хоче заскочити в нього, проте вона продовжувала бігти за ним, через декілька хвилин чоловік зупинився та озирнувся, в цей момент потерпіла змогла розгледіти його обличчя, крім того, потерпіла викрикувала номер державного номерного знаку транспортного засобу для того, щоб чоловік, який викрав у неї мобільний телефон зрозумів, що вона запам`ятала номер автомобіля та зупинився, проте, він сів на пасажирське сидіння автомобіля марки «Шкода» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився водій арабської зовнішності, після чого вони поїхали у невідомому напрямку (т. 3 а.п.117-122);

-постановою про визнання та приєднання речових доказів від 27.03.2021 року (т. 3 а.п 123-124);

-протоколом огляду місця події та ілюстративною таблицею до нього від 16.02.2022 року, за участю свідка ОСОБА_15 , з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є приміщення двохкімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, оглядом приміщення кухні вказаної квартири встановлено, що при вході до кухні на поверхні килима було виявлено бризки речовини бурого кольору схожої на кров, на підлозі напроти холодильника виявлено рушник зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, який було вилучено та поміщено до паперового конверту, який опечатаний печаткою «Для пакетів» з підписами понятих, слідчого та спеціаліста. Крім того, на поверхні килима, який знаходиться поряд з газовою плитою виявлено дві плями бурого кольору схожих на кров, також на поверхні килима виявлено предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, який на лезу має бризки речовини бурого кольору, схожі на кров. Вказаний килим з двома плямами бурого кольору схожих на кров вилучено та упаковано до картонної коробки. Також на столі виявлено запальничку чорного кольору та дві пачки цигарок «Rothmans», які було вилучено та упаковано до паперового конверта та опечатано печаткою з підписами понятих, слідчого та спеціаліста. Також зроблено змиви плями бризків речовини схожої на кров біля вхідних дверей, які вилучені та упаковані до паперового конверту. На тумбі виявлено та вилучено предмет схожий на ніж з ручкою чорного кольору, який вилучений та упакований до паперового конверту. Під час огляду місця події виявлено та вилучено: змив бризків речовини схожої на кров зі стіни, рушник, килим з двома плямами речовини бурого кольору, два предмета, схожих на ножі, запальничка та дві пачки цигарок (т. 3 а.п.126-132);

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 17.02.2022 року(т. 3 а.п.137-138);

-протоколом обшуку та ілюстративною таблицею до нього від 17.02.2022 року, за участю спеціаліста, з якого вбачається, що об`єктом обшуку є автомобіль марки «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_5 , який в подальшому переміщено на штрафмайданчик (т. 3 а.п. 147);

-постановою про визнання речовими доказами і про залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.02.2022 року (т. 3 а.п. 149-150);

-протоколом огляду місця події від 17.02.2022 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_4, з якого вбачається, що виявлені під час огляду куртка джинсова, кофта сірого кольору з футболкою, штани джинсові синього кольору, кросівки чорного кольору, в які був одягнений обвинувачений, були вилучені та упаковані відповідно до протоколу (т.3, а.п. 158-164);

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження (т. 3 а.п.165-166);

-протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 21.02.2022 року (т. 3 а.п. 170);

-заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2022 року (т. 3 а.п. 171);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2022 року, за участю потерпілого ОСОБА_18 , з якого вбачається, що він впізнає за зовнішністю, формою обличчя, носу, розрізу очей, та інших ознак у сукупності на фотознімку № 2 особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження ножем та втекла з місця пригоди, яка мала місце 16.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 (т. 3 а.п.173-175);

-довідкою до протоколу пред`явлення для впізнання по фотознімках від 21.02.2022 року, відповідно до якої на фотознімку під номером 2 зображений обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 3 а.п. 176);

-довідкою №8 Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 17.02.2022 року, виданої ОСОБА_7 , діагноз: проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженнями сліпої кишки та загальної здухвинної вени праворуч. Геморагічний шок (т. 3 а.п. 177);

-довідкою №10 Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 17.02.2022 року, виданої старшому слідчому СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_7 перебуває у відділенні інтенсивної терапії загального профілю з 17 лютого 2022 року по теперішній час з діагнозом проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням наскрізним пораненням куполу сліпої кишки та пораненням загальної здухвинної вени праворуч. Геморагічний шок 3 ст. (т. 3 а.п.178);

-протколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2022 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 , який розповів, що 16.02.2022 року приїхав в гості до знайомої ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_2 , в подальшому між ним та квартирантом ОСОБА_21 виник конфлікт, оскільки останній вдарив Віку, після чого вона почала кричати, він вийшов на кухню, між ним та квартирантом почалася словесна перепалка, яка переросла у бійку, квартирант взяв його за горло, після чого він відштовхнув його від себе, та в цей момент квартирант взяв ніж та наніс йому удар в правий бік живота, в якій руці він тримав ніж, він не бачив, тому що останній стояв напівобороті, та не було видно, що він тримав у руках, після чого він витягнув кухонний ніж, рукоятка якого здається була рожева, після чого разом із співмешканкою вийшли із квартири, а він залишився на місці події до приїзду швидкої допомоги (т. 3 а.п. 179-181);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2022 року за участю свідка ОСОБА_15 щодо події, яка відбулася 16.02.2022 року у квартирі АДРЕСА_4 за її місцем проживання (т. 3 а.п. 183-185);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2022 року, за участю свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що коли вона та ОСОБА_4 планували винаймати кімнату, то між ними та ОСОБА_15 була домовленість про те, що вона не буде водити до квартири чоловіків, оскільки це не подобалося їй, та ОСОБА_4, через що у них виникали конфлікти. В той день, 16.02.2022 року, вона із співмешканцем ОСОБА_4 , у вечірній час доби, знаходилися на кухні, курили, в цей момент на кухню вийшла ОСОБА_23 , яка перебувала у нетверезому стані, між нею та ОСОБА_4 почалася розмова про те, що вона приводить до квартири чоловіків, в цей час до кухні зайшов чоловік на ім`я ОСОБА_24 , та став поряд із ОСОБА_4 , ОСОБА_21 вийшла з кухні, ОСОБА_24 та ОСОБА_4 почали спілкування, в ході якого між ними виник конфлікт, який переріс у бійку, вони почали хватати один одного за одяг та наносити удари, перевернули посуд, що знаходився на столі, який падав на підлогу, в тому числі і підставка з ножами впала, ОСОБА_4 дотягнувся до ножа, який лежав на столі, взяв його до рук, та наніс удар ОСОБА_25 . Зокрема, зазначила, що момент удару не бачила, вже потім побачила рану справа живота у ОСОБА_25 , ОСОБА_4 стояв поряд, та тримав у руці ніж, на якому були бризки крові, зауважила, що ОСОБА_4 є лівшою, також у ОСОБА_25 з рани текла кров. В цей час ОСОБА_4 вибіг з кухні, вона почала кричати, після чого вийшла на вулицю та почала викликати швидку, ОСОБА_4 сказав цього не робити, забрав у неї телефон, після чого посадив її в автомобіль, та вони поїхали. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 постійно погрожував та бив її, вона його боялася, тому раніше давала інші покази, також пояснила, що він є агресивною людиною, сварки виникали через те, що ОСОБА_21 провокувала ОСОБА_4 будучи у нетверезому стані (т. 3 а.п.187-189);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.02.2022 року (т. 3 а.п. 191-192);

-протоколом обшуку затриманої особи від 17.02.2022 року, під час якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон «Нокіа», ремінь, сумку чорного кольору через плече, з особистими речами, банківську картку Монобанк № НОМЕР_6 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 25 гривень (т. 3 а.а.193);

-постановою про визнання речовими доказами і про залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.02.2022 року (т. 3, а.п. 195, 209);

-картою виїзду швидкої медичної допомоги № 7568 від 16.02.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з нанесенням ножового пораненням ОСОБА_7 . Попередній діагноз проникаюче ножове поранення живота в передній ділянці справа. Хворий скарг на момент огляду не пред`являє, зі слів співмешканки ножове поранення в живіт спричинено невідомою особою, який втік з місця злочину (т. 3 а.п. 212);

-висновком експерта № 042-439-2022 від 23.05.2022 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_7 під час звернення за медичною допомогою 16.02.2022 року о 21:57 год., виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота - рана на передній поверхні живота в правій здухвинній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні- досередини, спереду-назад, дещо справа-наліво, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини живота, з послідуючим проникненням в черевну порожнину та наскрізним пораненням купола сліпої кишки, загальної здухвинної вени праворуч, з розвитком масивної гематоми малого тазу та за очеревинного простору справа, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині близько 1000 мл крові). Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно до п.п.2.1.2 та п.2.1.3/к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що воно утворились внаслідок однієї травматичної дій гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю утворення виявлене тілесне ушкодження може відповідати вказаному терміну травми.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Що стосується доводів сторони захисту щодо того, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_4 мовою, якою він достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки є особою, яка не володіє державною мовою, та відсутня постанова про залучення перекладача, то суд вважає їх необґрунтованими, та не бере їх до уваги, оскільки протягом усього судового розгляду стороною захисту не ставилося питання щодо очевидно недопустимого такого доказу, крім того, у судових засіданнях на запитання головуючого, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, зокрема, після оголошення обвинувальних актів обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України йому зрозуміла, винним себе визнає, бажає давати показання, за ч. 1 ст. 121 КК України суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, показання надавати не бажає (т. 3 а.с. 59-60). Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про права та обов`язки особи (обвинуваченого), яка бере участь у судовому розгляді, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, тому суд не вбачає порушень прав обвинуваченого на захист, як при проведенні досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, та такі клопотання стороною захисту не заявлялися.

Щодо тверджень сторони захисту щодо того, що протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого є таким, що отриманий з порушенням вимог, встановлених КПК України, зокрема і те, що пояснення потерпілого повинні братися судом до уваги лише у сукупності з іншими допустимими доказами у справі, оскільки потерпілий у класифікації учасників кримінального процесу знаходиться на стороні обвинувачення та апріорі є упередженим та зацікавленим у результатах розгляду даного кримінального провадження, маючи власний процесуальний інтерес та є зацікавленим надавати свідчення на досудовому розслідуванні та в суді, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, як видно із дослідженого слідчого експерименту, так і в ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_7 чітко та послідовно показав, що саме обвинувачений ОСОБА_4, перебуваючи на кухні, після того, які він зробив йому зауваження, наніс йому поранення ножем в пахову область живота, та в подальшому зі своєю співмешканкою вибігли з квартири, і в суду, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, немає підстав ставити під сумнів показання потерпілого, тому і визнає їх належними.

Крім того, сторона захисту зазначає, що відповідно до постанови про призначення судово-медичної експертизи від 18.05.2022 року, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, слідчим на дослідження експертам надано медичну карту стаціонарного хворого № 2929/214 ОСОБА_7 , карту виїзду швидкої медичної допомоги. Слідчий у своїй постанові зазначає, про те, що будь-яка інша медична документація відсутня та просить провести судово-медичну експертизу за наявними медичними документами. Тому з викладеного вище вбачається, що судово-медичну експертизу проведено виключно за медичною документацією, матеріали кримінального провадження прокурором експерту не надавалися, а отже висновок судово-медичної експертизи не надає однозначної відповіді на запитання, чи могли виявлені тілесні ушкодження утворитись за обставин даного кримінального провадження та не встановлює обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Крім того, медична карта стаціонарного хворого № 2929/214 ОСОБА_7 не включена до реєстру матеріалів досудового розслідування і стороні захисту не відкривалась у порядку ст. 290 КПК України.

На спростування твердження сторони захисту щодо недопустимості вказаних висновків, суд зазначає наступне.

На підставі постаови слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_26 від 18.05.2022 року, в прміщенні відділу судово-медичної експертизи живих осіб Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_27 було проведено судову-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження № 000087 ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Проведення експертизи, у результаті якої отримано висновок експерта № 042-439-2022, відбувалось з 19 травня 2022 року по 23 травня 2022 року, тобто без будь-яких порушень.

Що стосується проведення судово-медичної експертизи лише за наявності медичної документації, без медичного обстеження потерпілого, то суд зауважує, що подія, внаслідок якої потерпілий отримав тілесні ушкодження, мала місце 16 лютого 2022 року, при цьому на момент призначення експертизи 16 лютого 2022 року у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги потерпіого 16.02.02 року було первинно оглянуто, об`єктивний статус: стан надто тяжкий, крім того, 16.02.2022 року (23.15.-03.03) проведена операція ПХО рани живота, 18.02.2022 року проведена операція (протокол операції № 125), 01.04.2022 року виписаний з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення живота в правій здухвинній ділянці з наскрізним пораненням купола сліпої кишки та загальної здувної вени. Гемоперитонеум. Напружена позачеревинна та тазова гематоми. Траватичний шок 3 ст. локальна підшкірна евентерація. Нагноєння нижнього кута лапаратомної рани та ділянки поранення.

У результаті цього, на момент проведення експертизи стан здоров`я потерпілого змінився внаслідок проведеного лікування, минула небезпека для його життя, яка була наявна у момент заподіяння тілесних ушкоджень. А тому безпосередній огляд потерпілого не призвів би до становлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у момент їх заподіяння. Крім того, Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, на які посилається захисник, допускається проведення судово-медичної експертизи за наявними медичними документами, для чого експертам і надано оригінали медичної документації потерпілого. Крім того, стороною захисту не заявлялося клопотання про витребування та ознайомлення з медичною документацією у судовому засіданні.

У зв`язку з чим, у суду відсутні будь-які підстави вважати вказані слідчі дії такими, що проведені з порушеннями норм КПК України, які в силу ст. 87 КПК України могли би потягнути за собою визнання їх недопустимими доказами.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що у судовому засіданні було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_14 , а тому судом не може бути взятий до уваги під час постановлення судового рішення протокол проведення слідчого експерименту за участю вказаного свідка, оскільки у сторони захисту відсутня можливість поставити свідку запитання стосовно обставин кримінального провадження, та це є порушенням права обвинуваченого на захист, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, як видно із журналу судового засідання від 10.08.2023 року (т. 4 а.п. 110-111) при дослідженні письмових доказів судом, у тому числі слідчих експериментів, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_9 було заявлено клопотання щодо допиту в якості свідка ОСОБА_14 , яка в цей час безпосередньо перебувала у залі судових засідань під час судового розгляду, що суперечить нормам КПК України. Зокрема, у судовому засіданні судом було переглянуто слідчий експеримент від 17.02.2022 року за участю свідка ОСОБА_14 , який суд не має підстав ставити під сумнів.

Зокрема, суд, з урахуванням усіх доказів у їх сукупності, не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ч. 1 ст. 121 КК України, як це зазначає сторона захисту.

Крім того, й інші доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, то суд, вважає, що такі висновки захисту є суб`єктивними та не узгоджуються з тими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 121 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинені ним злочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ними кримінальних правопорушеннь, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованих йому діяннях, а позиція обвинуваченого ОСОБА_4 обумовлена його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

Вина ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), є доведеною і тому суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 186 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є доведеною і тому суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначення покарання

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, за ч. 1 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, за ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4, згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 огли кримінальних правопорушень, відсутністю обставин, які б пом`якшували тп обтяжували покарання, конкретних обставин кримінального провадження, зухвалість та тяжкість вчиненого, ставлення обвинуваченого до скоєного (за ч. 1 ст. 121 КК України вину не визнав, у скоєному не розкаявся, будь-якої допомоги потерпілому не надано) суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.02.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання ОСОБА_4 чотирі дні попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 26.03.2021 року до 29.03.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-439-2022 від 23.05.2022 року в розмірі 5339 гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чохол від мобільного телефону коричневого кольору, мобільний телефон марки Айфон 11 жовтого кольору, який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_13 -залишитиу її власності; мобільний телефон марки Нокіа, IМЕ: 359736/000/980741/9, ключі від автомобіля марки "Шкода Фабія», автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_8 , потртмане, всередині якого знаходяться грошові кошти у сумі 24 гривні, дрібні монети та дисконтні картки, мобільний телефон марки «Самсунг» синього кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_9 IМЕI: НОМЕР_10 , IМЕI:2: НОМЕР_11 , ключі від автомобіля марки «Опель Вектра» та автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_5 , банківська картка Монобанк № НОМЕР_6 , банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 - повернути власнику; ремінь, предмети схожі на гроші у сумі 63 грн. 30 коп., що передані до камери схову Дніпровського УП ГУ НП України у м. Києві, змиви РБК, рушник зі слідами РБК, упаковані до паперового конверту, опечатаного печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП Украхни у м. Києві з підписами понятих, килим зі слідами РБК, упакований до коробки, опечатаної печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві з підписами понятих, предмет, схожий на ніж зі слідами РБК (рукоятка чорного кольору), предмет, схожий на ніж (рукоятка чорного кольору), упаковані до коробки, опечатані печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, змив з керма, який запакований до паперового конверту, скріпленого печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та підписами понятих, змив з внутрішньої ручки водійської двері, який запакований до паперового конверту, скріпленого печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та підписами понятих, змив з ручки перемикача передач, який запакований до паперового конверту, скріпленого печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та підписами понятих, в ніші водійської двері предмет схожий на ніж з рукояткою у вигляді тварини, який запакований до паперового конверту, скріпленого печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та підписами понятих, куртка джинсова синього кольору, кофта сірого кольору, футболка бірюзового кольору, кросівки чорного кольору, які упаковані до спецпакетів, сумка чорного кольору через плече з особистими речами, грошові кошти в сумі 25 гривень, які упаковані до спец пакету № SUD 30929906, запальничка, дві пачки цигарок, упакованих до паперового конверту, опечатаного печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві з підписами понятих, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, які запаковані до двох окремих конвертів коричневого кольору скріпленою печаткою «Для пакетів» з підписами понятих та змив з лівої та правої руки які запаковані до двох окремих конвертів коричневого кольору, які скріплені печаткою «Для пакетів» з підписами понятих - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захисникам, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя