Справа 688/1531/24
№ 1-кп/688/146/24
Вирок

Іменем України

17 квітня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0001843 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брикуля Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 119 КК України

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 з 01 вересня 2009 року по 25 травня 2012 року навчався у Грицівському вищому професійному училищі № 38, що розташоване в смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва» та 28 травня 2012 року отримав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому, він достовірно знав про те, що відповідно до п.1.3.7 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості» (НПАОП 02.0-1.04-05), затверджених наказом Державного комітету з нагляду за охороною праці №119 від 13 липня 2005 року, трактор марки «Беларус» моделі «82.1», укомплектований навісним гідравлічним обладнанням у вигляді зацепів-кліщів для трелювання деревини, належить до джерел небезпечних виробничих чинників та є механізмом підвищеної небезпеки. Окрім цього, ОСОБА_4 , навчаючись у вказаному училищі засвоїв навчальну дисципліну «Охорона праці» та достовірно знав, що лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу відповідно п. 122 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» (НПАОП 0.00-2.01-05), затвердженого наказом державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26 січня 2005 року, віднесено до робіт з підвищеною небезпекою.

Володіючи вказаними знаннями, ОСОБА_4 у невстановлений слідством день та час, домовився із лісником Комунального підприємства « Шепетівське районне спеціалізоване лісокомунальне підприємство » (далі КП «Шепетівське РСЛП») ОСОБА_6 про надання послуг тракториста при проведенні трелювання деревини з ділянки, на якій комунальним підприємством проводиться рубка дерев.

З цією метою, 17 жовтня 2022 року близько 09 год 00 хв ОСОБА_4 приїхав за кермом трактора марки «Беларус», моделі «82.1», укомплектованим навісним гідравлічним обладнанням у вигляді зацепів-кліщів для трелювання деревини, який перебуває у власності товариства з обмеженою відповідальністю «ШЕСЛА» та яким він на підставі заяви від 14 жовтня 2022 року тимчасового користувався, на територію лісосіки в майстерську дільницю №1 кварталу №16 виділу №39 КП «Шепетівське РСЛП», яка знаходиться за межами с. Майдан-Лабунь Шепетівського району Хмельницької області (Михайлюцька ОТГ).

Перебуваючи на території лісосіки, ОСОБА_4 зустрівся із лісником ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не перебував у трудових відносинах із КП «Шепетівське РЛСП», однак, був залучений до лісосічних робіт лісником ОСОБА_6 та, отримавши усну вказівку від лісника ОСОБА_6 , почав виконувати роботу, яка полягала у трелюванні поваленої деревини в майстерській дільниці №1 кварталі №16 виділі №39 вказаного підприємства за допомогою трактора марки «Беларус» моделі «82.1» і механізмів, якими він був оснащений.

Керуючи вищевказаним трактором, ОСОБА_4 , не перебуваючи в трудових відносинах із КП «Шепетівське РСЛП», діючи на власний ризик, проявляючи злочинну недбалість, що виражалася у тому, що він не бажав та не передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своєї поведінки у вигляді смерті сторонніх осіб, хоча повинен був і міг їх передбачити, оскільки мав необхідні знання з приводу специфіку виконуваних робіт, не переконався, що лісник ОСОБА_6 та незаконно залучений останнім для робіт ОСОБА_7 перебувають у безпечній зоні - на віддалі від місця проведення робіт та за допомогою вказаних вище джерел небезпечних виробничих чинників, які є механізмами підвищеної небезпеки, розпочав стягування небезпечного, завислого на гілках дерева породи «дуб». Як наслідок, великі гілки сусідніх дерев, на яких зависло трельоване ОСОБА_4 дерево, зламались та почали неконтрольовано падати на сусідні дерева. Вказане, у свою чергу, призвело до повалення сусіднього із трельованим дерева породи «дуб» та його подальшим падінням на ОСОБА_7 та лісника ОСОБА_6 , які стояли у небезпечній зоні.

В результаті падіння дерева породи «дуб» лісник ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з раною в лобній ділянці зліва, крововиливу в м`які покрови голови з внутрішньої їх поверхні, наскрізного ушкодження твердої мозкової оболонки, крововиливу під м`яку оболонку головного мозку, перелому лобної кістки з переходом на основу черепа, крововиливу в лобну пазуху та синців навколо обох очей, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких він помер на місці події; ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із переломами кісток мозкового та лицевого черепа з крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку, забоїв речовини головного мозку, синців навколо обох очей, садном та крововиливів в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. У результаті отриманих тілесних ушкоджень 22.10.2022 року ОСОБА_7 помер у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня».

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 119 КК України - вбивство двох осіб, вчинене через необережність.

Відомості про укладену угоду

29 березня 2024 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 119 КК України.

Прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 та призначення покарання за ч. 2 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Сторонами узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є відсутність претензій у потерпілих, щире каяття, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. Підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явились, подали заяви про його проведення без їх участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечували, підтвердивши надання письмової згоди прокурору на її укладення.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, з`ясувавши думки потерпілих, викладені у письмових заявах, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 119 КК України; всі потерпілі надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у вбивстві двох осіб, вчиненому через необережність, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 119 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 119 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання та реєстрації характеризується як такий, на якого скарг чи зауважень від сусідів не надходило, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, на обліку в органі пробації не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують відповідно до ст. 66 КК України покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відсутність претензій у потерпілих.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 05 травня 2024 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити попередній - особисте зобов`язання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2024 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001843 від 28 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - особисте зобов`язання.

Речові докази: трактор колісний «Беларус» моделі «82.1» із номером двигуна « НОМЕР_2 » ідентифікаційний номер « НОМЕР_3 », що належить на праві власності ТОВ «ШЕСЛА», який переданий на відповідальне зберігання під розписку з можливістю користуватися ОСОБА_10 - залишити у останнього, скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року з врахуванням ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2023 року у вигляді заборони ОСОБА_10 відчужувати та розпоряджатись ним.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1