У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - В.Любінської селищної ради ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городок, Львівської області матеріали кримінального провадження № 0000521 від 13.06.2019

за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4,5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Городоцького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000521 від 13.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4,5 ст. 191 КК України.

01.03.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та в частині обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України закриття кримінального провадження.

1. Обґрунтування клопотання.

Захисник зазначив, що згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

ОСОБА_5 обвинувачується, крім ч. 4, 5 ст. 191 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. На момент вчинення інкримінованого йому діяння за ч.1 ст.366 КК України (26.06.2018-07.05.2020), санкція означеної статті передбачала покарання у виді штрафу або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 1-2 ст. 12 КК України ( в редакції на момент складення та видачі інкримінованих ОСОБА_5 завідомо неправдивих офіційних документів) правопорушення відноситься до не тяжких.

Оскільки з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення минуло понад три роки, захисник за згодою обвинуваченого вважає, що останнього належить звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в частині обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

2. Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.

Зазначив, що не визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Зауважив, що наслідки закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 366 КК України йому зрозумілі, продовжувати судовий розгляд у загальному порядку він бажає за ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання та думку обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Представник потерпілого підтримав клопотання.

3. Оцінка та мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Однією із підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності визначені у ст. 49 КК України.

Стаття 49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані у ч. 1 ст. 49 КК України залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК України); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (ч. 2 ст.49 КК України); законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення (ч. 4 і ч. 5 ст. 49 КК України).

Згідно з правовими висновками Верховного суду, наведеними у постановах від 09.02.2021 у справі № 753/5553/18, від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, від 31.05.2018 у справі № 520/6591/15-к, застосування кримінально-правових норм повинно здійснюватися у межах кримінальних процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Процесуальні аспекти звільнення особи від кримінальної відповідальності визначені у статтях 285-288 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, під час вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд має встановити існування матеріально-правових та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності.

3.1. Щодо існування матеріально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 крім обвинувачення за ч.4, 5 ст.191 КК України, обвинувачується за ч.1 ст.366 КК України, тобто у складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинених повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Часом (днем) вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння є (26.06.2018-07.05.2020).

На дату вчинення кримінального правопорушення інкримінованого обвинуваченому, санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачала покарання у виді штрафу або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, є кримінальним проступком. Покарання, передбачене за вчинення цього кримінального проступку, штраф або обмеження волі, а тому строк давності у цьому випадку згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складає три роки.

З огляду на положення частин 2, 3 ст. 49 КК України у контексті існування матеріально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суду також належить з`ясувати питання щодо наявності обставин зупинення чи переривання перебігу строків давності у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Під ухиленням від слідства або суду з точки зору застосування ст. 49 КК України згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 30.05.2019 у справі № 639/793/17, слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, що посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація смерті тощо).

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_5 умисно ухилявся від слідства чи суду, причини неявки в судове засідання спростовані.

За наведеного встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких визначено у ч. 5 ст. 49 КК України. Тобто законодавча заборона звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на це кримінальне провадження не поширюється.

Наведене у сукупності свідчить про існування матеріально-правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

3.2. Щодо існування процесуально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є її згода на таке звільнення.

При цьому суд не надає оцінку діям обвинуваченого, не встановлює його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання про таке звільнення. Такий правовий висновок наведено у постанові ВС від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к.

У судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 суть пред`явленого обвинуваченням, підстави та наслідки закриття кримінального провадження, переконався у добровільності позиції обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України.

3.3. Щодо підстав для закриття кримінального провадження.

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 288 КПК України у випадку встановлення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд встановив наявність матеріально-правових та процесуальних правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків.

За таких умов клопотання захисника обвинуваченого належить задовольнити, а кримінальне провадження № 0000521 від 13.06.2019 в частині обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а в частині обвинувачення за ст.191 ч.4,5 КК України продовжити розглядом.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000521 від 13.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності, а в частині ст.191 ч.4, 5 КК України продовжити розглядом.

Ухвала про закриття кримінального провадження, може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити (направити) обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1