01.05.2024
Справа № 331/7546/23
Провадження № 1-кс/331/838/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтената юстиції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0002472 від 26.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, по кримінальному провадженню №0002472 від 26.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне. Слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002472 від 26.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. України ОСОБА_6 , знаходячись на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області, за допомогою залучених ним фізичних осіб, а також використовуючи підконтрольні йому підприємства запровадив злочинну схему незаконного заволодіння промисловими підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території м. Бердянськ, їх майновими комплексами, іншими об`єктами нерухомості, грошовими коштами, тощо, які безпосередньо використовуються ним особисто для ведення підривної діяльності проти України, матеріально-технічного забезпечення збройних формувань рф та окупаційної адміністрації держави-агресора, з подальшим формуванням тіла активів та його розподіленням між іншими особами, які залученні ним до виконання злочинних завдань представників збройних формувань держави-агресора, з метою фінансування їхньої протиправної діяльності, в тому числі і шляхом перерахування останніми грошових коштів на банківські рахунки/картки емітовані як на його ім`я, так і на розрахункові рахунки залучених ним фізичних та юридичних осіб, а також на іноземні банківські рахунки/картки та рахунки в електронній платіжній системі, з подальшим їх конвертуванням (легалізацією) у готівку на території України, шляхом їх зняття в банківських установах з подальшим виведенням на тимчасово окуповану територію м. Бердянськ Запорізької області.

Зокрема, встановлено, що до своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 залучив мешканця м. Бердянськ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які придбали для ОСОБА_6 автомобілі марки «Mercedes-Benz» GLE 450 д.н.з. НОМЕР_1 та марки «Range Rover» д.н.з. НОМЕР_2 які 13.08.2022 особисто переправили з м. Запоріжжя до тимчасово окупованого м. Бердянськ через лінію розмежування, де ОСОБА_10 передав їх представникам збройних формувань рф.

25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 про надання дозволу на проведення обшуку від 11 квітня 2024 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні .

Враховуючи викладене слідчий просить суд, накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 25.04.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, на задоволенні наполягав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання документів, слідчий суддя доходить висновку, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку, яке відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, через що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого задовольнити .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 25.04.2024 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

-Мобільний телефон марки «Iphone» моделі «Х» з номером моделі MQAC2RM/A та серійним номером НОМЕР_3 , з IMEI НОМЕР_4 .;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «TELE 2» з числовим позначенням НОМЕР_5 ;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» з числовим та буквеним позначенням НОМЕР_6 ;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з числовим позначенням НОМЕР_7 ;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з числовим позначенням НОМЕР_8 ;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» з числовим та буквеним позначенням НОМЕР_9 ;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» з числовим та буквеним позначенням НОМЕР_10 .

Виконання ухвали доручити співробітникам Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1