Справа № 458/1037/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1238/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 458/1037/23 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпатське Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

зач. 3 ст. 246 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Турківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76, ч.3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 22.09.2023 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 21.09.2023 - дерево породи «Ялина» загальною кубомасою 1,89 м.куб скасовано.

Речовий доказ - дерево породи «Ялина» загальною кубомасою 1,89 м.куб повернуто законному володільцю Сянківському лісництву Національного природного парку «Бойківщина» Державного агентства лісових ресурсів України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 22.09.2023 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 21.09.2023 - трактор марки «Т- 40» голубого кольору без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, який належить ОСОБА_9 - скасовано.

Речовий докази - трактор марки «Т- 40» голубого кольору без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, який належить ОСОБА_9 повернуто законному володільцю ОСОБА_9 ..

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 22.09.2023 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 21.09.2023 бензопилу марки «Stihl MS 290» червоного кольору з шиною та ланцюгом - залишено без змін на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, як майно, яке підлягає спеціальній конфіскації.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфісковано в користь держави бензопилу марки «Stihl MS 290» червоного кольору з шиною та ланцюгом, які зберігаються згідно з квитанцією № 323 від 22.10.2023 у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він, 21.09.2023 року приблизно о 19.30 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення незаконно зрізаних дерев, за допомогою трактора марки «Т- 40» без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, маючи намір перевезти незаконно добуту деревину породи «Ялина» будучи в лісовому масиві кварталу № 11 виділу 17 Сянківського лісництва територія якого відноситься до Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, за допомогою бензопили марки «Stihl MS 290», порізав на частини два дерева породи «Ялина», які виявив вже зрізаними, загальною кубомасою 1,89 м.куб та які завантажив на вищезгаданий трактор та перевозив вищевказану деревину з лісового масиву кварталу № 11 виділу 17 Сянківського лісництва територія якого відноситься до Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до АДРЕСА_1 де був виявлений працівником лісової охорони.

На вирок суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу зі змінами, у якій просить вирок суду щодо ОСОБА_5 змінити в частині вирішення питання речових доказів, а саме: речовий доказ - трактор марки Т-40 голубого кольору без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, який знаходиться на території Бітлянського лісництва Турківського ДЛГП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що у АДРЕСА_2 , конфіскувати в дохід держави. У решті просить вирок залишити без змін.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, прокурор вважає, що вищевказане рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Звертає увагу, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок та вирішуючи долю речових доказів, зокрема, трактора марки Т-40 голубого кольору без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, який знаходиться на території Бітлянського лісництва Турківського ДЛГП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що у АДРЕСА_2 , повернув його нібито законному володільцю ОСОБА_9 , а не конфіскував, чим допустив істотні порушення вимог п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Стверджує, що у ході судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не надано суду жодного належного документу, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чи інших правовстановлюючих документів, які б підтверджували право останніх на законне користування чи володіння цим транспортним засобом, що у свою чергу виключає можливість з`ясувати, чи знав власник про його незаконне використання.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, прокурора щодо доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

У відповідності до приписів п.1, п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Приписами ч.1 ст. 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів (у тому числі й питання щодо належності їх до знарядь злочину) вирішує суд під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Також, п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок та вирішуючи долю речових доказів, зокрема, трактора марки «Т-40» голубого кольору без номерних знаків із одноосним саморобним причепом, який знаходиться на території Бутлянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягаю у тому, що, незважаючи на не, що вказаний речовий доказ є знаряддям вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно-заповідного фонду, повернув його ОСОБА_9 , не встановивши при цьому належним чином право останнього на законне користування чи володіння цим транспортним засобом.

Так, згідно з п.1.10 розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 2.2 розділу 2 Правил дорожнього руху передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Проте, у ході судового розгляду цього кримінального провадження у суді першої інстанції не надано жодного належного документа, а саме: свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу чи інших правовстановлюючих документів, які б підтверджували право ОСОБА_9 на законне користування чи володіння трактором марки «Т-40», що у свою чергу виключає можливість з`ясувати, чи знав власник про його незаконне використання.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист, змагальність, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення усіх доводів апеляційної скарги прокурора.

З огляду на викладене апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Призначити в Турківському районному суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 246 КК України іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4