Справа № 748/961/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/472/24
Категорія - ч.1 ст. 309 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000113 від 30 січня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1 541,56 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 30 січня 2024 року, близько 11 год., ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно, перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , придбав, шляхом привласнення знайденого на землі, поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною, який поклав до кишені куртки та залишив зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

У цей же дань, в період часу з 13 год. 16 хв. по 13 год. 21 хв. працівниками поліції під час проведення огляду місця події біля блокпосту АДРЕСА_3 , у ОСОБА_8 , який перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/1552-НЗПРАП від 02.02.2024 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 0,362 г, яку ОСОБА_8 умисно, незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, PVP (хімічна назва 1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено (таблиця 1 список 2).

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати, вказуючи на його суворість, та за результатами апеляційного розгляду призначити його підзахисному покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Аргументує тим, що при обранні міри покарання судом належним чином не було враховано ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік, сімейний стан, соціальну характеристику, стан здоров`я, майновий стан обвинуваченого, який не працює і не має можливості сплатити призначену судом суму штрафу.

Крім того, суд не врахував обставини, які відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими, а саме, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення..

Захисник переконаний, що вирок потребує зміни до менш суворої міри покарання, оскільки визначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив призначити ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки обвинувачений не має можливості сплатити призначену судом суму штрафу, прокурора, яка заперечувала проти доводів захисника, вказувала, що пробаційний нагляд більш суворе покарання ніж штраф, яке не може бути призначене за апеляційною скаргою сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, відповідають фактичним обставинам у кримінальному провадженні, зібраним доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються та колегією суддів не перевіряються.

Розгляд в суді першої інстанції відбувався за правилами ст.ст. 381, 382 КПК України, в спрощеному провадженні.

Відповідно до ст. ст. 50,65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена норами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета,спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинене групою осіб характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Отже, справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

На несправедливість призначеного вироком суду першої інстанції покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, відомості про особу винного, який в порядку ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, неодружений, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також обставину, яка його обтяжує - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Саме встановлені судом пом`якшуючі обставини та відомості про особу винного й надали суду можливість для призначення мінімального покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Саме така міра покарання буде достатньою, сприятиме виправленню та перевихованню засудженого, стане мотивом для молодого й працездатного чоловіка влаштуватись на роботу задля того, щоб мати можливість не тільки сплатити призначену суму штрафу, а й розпочати законослухняний спосіб життя, отримувати стабільний дохід для задоволення власних потреб.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 51 КК України штраф є найбільш м`яким покаранням серед усіх інших видів покарань, визначених законодавцем, тому вимога захисника про скасування вироку через суворість призначеного ОСОБА_8 покарання та призначення обвинуваченому більш тяжкого виду покарання у виді пробаційного нагляду суперечить вимогам кримінального та кримінального процесуального законів.

Пробаційний нагляд передбачає обмеження прав і свобод засудженого із застосуванням до нього наглядових та соціально-виховних заходів, водночас, без ізоляції від суспільства. Тобто, за вироком суду засуджений не буде направлятися в установи виконання покарань, однак для нього визначатиметься певний перелік обов`язків.

В свою чергу такий вид покарання як штраф не передбачає застосування до засудженої особи жодних наглядових та соціально-виховних заходів, тому вважається найбільш м`яким з передбачених видів покарань.

Захисник є самостійним учасником у кримінальному провадженні, який надає професійну правничу допомогу, відповідно до свого переконання та наданих йому законом прав.

Сприяти виявленню та виправленню судової помилки, допущеної не на користь свого підзахисного його прямий професійний обов`язок. Згідно з ч. 1 ст. 47 КПК захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 8 Правил адвокатської етики, адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта та який зобов`язаний виходити з переваги інтересів клієнта. З огляду на це, захисник повинен подавати апеляційну чи касаційну скаргу лише на користь підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Звертаючись з апеляційною скаргою на вирок суду, яким ОСОБА_8 призначений найбільш м`який з передбачених видів покарань, вказуючи на суворість такого покарання, при цьому вимагаючи від колегії суддів призначення покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік, захисник фактично просить про погіршення становища свого підзахисного, чим порушує вищевказані вимоги законодавства, діючи всупереч інтересів ОСОБА_8 .

За наслідками розгляду апеляційної чи касаційної скарги захисника суд вищого рівня не вправі погіршити становище обвинуваченого, засудженого (ст. ст. 421, 437 КПК України)

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4