Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року

Справа № 635/6114/24

Провадження № 1-кс/635/1301/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 02 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 25 листопада 2020 року Харківським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 02.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим просить суд, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з визначенням розміру застави строком на 60 діб.

Стислий виклад позиції сторін кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави та привів обґрунтування підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби за адресою його мешкання.

Підозрюваний зазначив, що визнає обґрунтованість підозри, але зазначив, що не переховувався від органів досудового розслідування та суду та з ними співпрацює. В обґрунтування своєї позиції захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави слід задовольнити, виходячи з наступного.

Слідчий у клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці березня, у вечірній час доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання а саме: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з іншою, в ході досудового розслідування невстановленою особою, де після розпиття ними алкогольних напоїв ОСОБА_8 стало погано і він втратив свідомість. З метою надання йому допомоги інша присутня в той час невстановлена особа обливав ОСОБА_8 водою в наслідок чого одяг та взуття ОСОБА_8 намокли.

В подальшому, у ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, переодягнув ОСОБА_8 в інший одяг куртку та взуття та зняв його годинник з руки.

Дочекавшись, що ОСОБА_8 швидка допомога забрала в лікарню, взяв його куртку, годинник та кросівки, які залишились в нього вдома, таким чином заволодів курткою фірми PULL&BEAR, синього кольору, розміру L, вартість якої згідно висновку експерта №2468/24 від 15.05.2024, становить 590 грн, смарт-годинник Gelius Pro Model AIPX7 Blac, вартість яких згідно висновку експерта №2468/24 від 15.05.2024, становить 1019,20 грн, кросівки Nike ACG Air Terra, 41 розміру, білого кольору вартість яких згідно висновку експерта №2468/24 від 15.05.2024, становить 2733,60 грн.

Після цього, ОСОБА_5 розпорядився викраденими їм речами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на 4 342,80 грн.

14 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР(а.с.8); протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2024(а.с.9); протокол допиту потерпілого від 02.05.2014(а.с.11-12); висновок експерта від 15.05.2024(а.с.25-27); протокол допиту свідків(а.с.28-34); пояснення ОСОБА_5 (а.с.35-38);протокол огляду речей від 06.05.2024(а.с.55); повідомлення про підозру від 14.06.2024(а.с.58-61); протокол допиту підозрюваного від 14.06.2024 (а.с.62-65) свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до тяжкого злочину проти власності, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за частиною 4 статті 185 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_5 , у випадку направлення обвинувального акту щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_9 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_9 слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, а підозра також обґрунтовується показаннями потерпілого ОСОБА_8 (протокол допиту потерпілого від 02.05.2024) та свідків, підозрюваний зможе здійснювати вплив на свідків та потерпілого по вказаному кримінальному провадженню з метою подальшої відмови від наданих вже показань та спонукання надання ними(свідками) показань органу досудового розслідування із завідомо неправдивою інформацією стосовно подій злочину.

Зазначене вказує, що існує ризик передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Суд враховує зміст підозри, зокрема обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також, що підозрюваний офіційно не працює, не має джерел доходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий має не погашену у встановленому законом порядку судимість.

У даному випадку вказану обставину, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що він може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, враховує обставини, які передбачені статтею 178 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є уродженцем м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений, останні рази: 30.03.2017 Харківський районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки 3 місяці, також 25.11.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців, однак на шлях виправлення не став та скоїв нове корисливе кримінальне правопорушення. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Не працює, не навчається. За місцем мешкання, відповідно до характеристики Мереф`янської міської ради, ОСОБА_5 зарекомендував себе з посередньої сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з сусідами стосунки не підтримує. Скарг чи заяв відносно нього до Мереф`янської міської ради не надходило.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту взяття під варту підозрюваного ОСОБА_5 .

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Згідно частини 3 статті 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючись із розміром застави, слідчий суддя виходив із такого.

Відповідно до частини 4 та пункту 2 частини 5 статті 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя бере до уваги обставини, наведені у статті 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід суд доходить до висновку, що він не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із співмірності можливості внесення такої застави.

Водночас, розмір застави має надавати впевненість у тому, що вона зможе забезпечити присутність підозрюваного на судовому розгляді, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Зважаючи на тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини кримінального правопорушення, розмір спричиненої шкоди, майновий стан підозрюваного, його індивідуальні особливості, враховуючи, що останній раніше судимий, не працює, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який належить визначити підозрюваному має бути у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, що забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 197, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 15 серпня 2024 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту негайно в залі суду.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

У разі внесення визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі всіма свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Встановити строк дії ухвали до 15 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 20 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10