Справа № 308/4989/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07.05.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , та його

захисниці, адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/199/24, за апеляційними скаргами, які подали підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця, адвокатка ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2024 року, задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського РУНП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000743, внесеному 16.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, до 14 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 березня 2024 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, та встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, які ще не допитані, для замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, наслідком чого є наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий звертає увагу на те, що підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має. У клопотанні слідчий також зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме тим запобіжним заходом, який зможе запобігти вказаним ризикам. Просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за скоєння якого підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років. Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, ст. 177 КПК України, підтверджені належними доказами. Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на потерпілого та експерта у цьому кримінальному провадженні. Слідчим суддею взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення настала смерть потерпілого, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків свідчить те, що докази у кримінальному провадженні у повному обсязі не зібрано, тому підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу ОСОБА_8 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_9 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаної особи до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких. На даний момент підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а тому підозрюваний ОСОБА_5 знатиме зміст наданих ними свідчень, шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним існування інших ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні. Слідчий суддя взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою молодого віку, із задовільним станом здоров`я /протилежного не доведено/, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців, у тому числі малолітніх/неповнолітніх дітей не має, доказів наявності у власності підозрюваного нерухомого майна стороною захисту не надано, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки підозрюваного за місцем реєстрації та проживання. Слідчим суддею взято до уваги те, що діяння ОСОБА_5 віднесено до тяжких злочинів, та наявність кількох ризиків, які є реальними, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, є припущеннями, оскільки такі не доведені належними доказами. Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не судимий, має постійне місце проживання, активно сприяв розкриттю злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати. Вказує на те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Апелянтка вважає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце проживання, активно сприяв розкриттю злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати запобіжний захід домашній арешт.

Апеляційні скарги розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності прокурора апеляційний суд бере до уваги, що: прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг; жодних заяв про відкладення розгляду апеляційних скарг до апеляційного суду не надходило; сторона захисту не заперечувала щодо розгляду апеляційних скарг без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його захисниці адвокатки ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснювалось прокурорами Ужгородської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: допиту підозрюваного, потерпілого та свідків, огляду місця події, проведення слідчого експерименту, на підставі яких 17.03.2024 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінально-караного діяння.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

При цьому, апеляційний суд також бере до уваги, що зміст апеляційних скарг сторони захисту свідчить про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків чи експерта у кримінальному провадженні. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та даними про особу підозрюваного, який офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, - повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, або експерта у кримінальному провадженні.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, береться до уваги те, що орган досудового розслідування не посилається на будь-які обставини та докази, які б підтверджували наявність цих ризиків.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що ризики, на які вказується у клопотанні органу досудового розслідування, є припущеннями, оскільки не підтверджуються жодними доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги захисниці про те, що стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із метою запобігання встановленим ризикам, зокрема передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілого, що спричинили його смерть.

Тому, апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи експертів у кримінальному провадженні, однак, обставини, за яких кримінальне правопорушення мало місце, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Колегія суддів вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги, які подали підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця, адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2024 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000743, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.03.2024, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обрано відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 14 травня 2024 року включно без визначення розміру застави, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: