УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року

м. Київ

справа № 225/5571/19

провадження № 51 - 2436 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

встановив:

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 21 квітня 2021 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді арешту строком на 3 місяці; за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2019 року та за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 3 місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Рішенням Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання.

ОСОБА_5 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судом апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 420 цього Кодексу.

Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються, на його думку, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Також у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість вказаних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїта які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги копію оскаржуваного судового рішення. Це не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та розглянути його касаційну скаргу по суті.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7