Справа № 214/6172/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні, у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000261 від 02.03.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишеве, Кіровоградської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 ,

сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_8 ,

Встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період дії воєнного стану, у період часу з 07.02.2023 року до 07.04.2023 року, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку НОМЕР_1 , який оформлений на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою додатку «Приват 24», оскільки знав пароль та логін для входу, шляхом переказу грошових коштів на картку № НОМЕР_2 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на загальну суму 59 821 грн.

Після чого ОСОБА_3 разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 59 821 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнав повністю, розкаявся.

Крім того, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до тяжких злочинів.

Також, зазначив, що він розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд призначити покарання обвинуваченому визначене угодою.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про доцільність затвердження цієї угоди з наступних підстав.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_11 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченою угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам закону та відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди у суду не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_12 . У зв`язку з чим дії ОСОБА_13 було правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення; форми вини, мотиву і мети, способу, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали; даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні розкаявся у вчиненому, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які відповідно до положень ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості , суд призначає покарання , узгоджене сторонами угоди.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_14 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді 5 років позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду від 17 серпня 2023 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000261 від 02.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 ( три ) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ банківську картку «Neo Bank» № НОМЕР_3 знищити ( Т.2, а.с.121,122)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити обвинуваченому та його захиснику, а також представнику потерпілого право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і на подання на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1