ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. Справа № 596/940/24

Провадження № 1-кп/596/149/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року за №0000065 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , у період часу з лютого 2024 року по 01 травня 2024 року, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись єдиним злочинним наміром, перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї та у приміщенні будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , яка проживає разом з ним, неодноразово здійснюючи відносно неї психологічне насильство, зокрема, виражається нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, чинить моральний та психологічний тиск відносно потерпілої ОСОБА_5 , внаслідок чого принижував її честь і гідність та завдавав психологічних страждань.

Так, 10 лютого 2024 року близько о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за вище вказаною адресою, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск.

Надалі, 11 лютого 2024 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , під час якого чинив на неї моральний, психологічний тиск, та висловлювався нецензурними словами.

Внаслідок вчинених, вказаних, неправомірних дій, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 170 гривень штрафу. ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 01 травня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин за місцем свого проживання, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив щодо матері ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, дії психологічного насильства, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, потребує постійної медичної та психологічної допомоги, хоче захиститись від насильства.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

14 травня 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 просить затвердити угоду про примирення, свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає.

Потерпіла ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 просить суд затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою 14 травня 2024 року.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 підставно та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, сторони добровільно уклали угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , укладену 14 травня 2024 року та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 474-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 травня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000065 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року за ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6