Справа №173/379/24
Провадження №1-кс/173/93/2024
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, яка володіє майном, щодо якого розглядається клопотання про арешт ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 27.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 27.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне: В провадженні СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 27 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

27.01.2024 року о 12.50 год., налінію 102 надійшло повідомлення про те, що в лісопосадці поблизу 124 км., пікет 4 неподалік від м. Верхівцево Кам`янського району Дніпропетровської області, невідомі на транспортному засобі «Опель Кадет» здійснюють випил деревини породи акація. Сума заподіяних збитків складає понад 1000 грн. (ЖЕО 796).

В ході огляду виявлено автомобіль марки «Опель Кадет» з д.н.з НОМЕР_1 кольору світло-сірої-перлини», зі свіже спиляними колодами деревини породи схожими на колоди деревини породи «Акація», об`ємом близько 0,5 м.куб., та бензопилою зелено-чорного кольору «Світязь». По завершенню огляду вище вказані предмети вилучено до ВП № 3 Кам`янського РУП.

Опитаний працівник УЗ відділу спец. призначення ВСП Дніпро ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що під час патрулювання території обслуговування поблизу м. Верхівцево Кам`нського району Дніпропетровської області, де візуально був помічений автомобіль марки «Опель Кадет» з д.н.з НОМЕР_1 кольору світло-сірої-перлини», зі свіже спиляними колодами деревини породи схожими на колоди деревини породи «Акація», об`ємом близько 0,5 м.куб., та бензопилою зелено-чорного кольору «Світязь». На відстані 20 метрів від авто було виявлено 10 свіже спиляних пеньків різних діаметрів також поруч з автомобілем знаходилась невелика купа деревини породи акація.

Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив наступне, що має у користуванні автомобіль марки «Опель Кадет» з д.н.з НОМЕР_1 кольору світло-сірої-перлини», разом зі своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поблизу м. Верхівцево Кам`нського району Дніпропетровської області, приїхав до вказаного місця та в посадці в здовж дороги вирішив назбирати деревини породи «Акація», поруч зі свіже спиляними пнями було дуже гарне гілля, яке вони вдвох розпиляли та почали завантажувати до вказаного автомобіля. Потім підійшли працівники УЗ відділу спец. призначення ВСП Дніпро та викликали поліцію. Гілля збирали для власних потреб та лише покинуте.

З метою забезпечення збереження вилученого в ході огляду майна як речового доказу по даному кримінальному провадженню, та яке, у свою чергу, згідно із ч.1 ст.98 КПК України відповідає основним ознакам речового доказу, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, необхідність накладення арешту із забороною використання та розпорядження зазначеного майна зумовлена обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цих заходів може призвести до його зникнення або втрати та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що вказане майно може бути відчужено.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, яка володіє майном, щодо якого розглядається клопотання про арешт, суду пояснив, що їхав з сином на автомобілі та побачив спиляні гілки акації, лише верхні частини гілок, які він попиляв та поклав у автомобіль. Самі дерева акації він не пиляв.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 27.01.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 2 цієї статі, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч.6 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховується наступне:

1)Правова підстава арешту майна;

2)Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України - У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту.

Так, органом досудового розслідування не зазначено, який точний розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, не надано обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність накладення арешту на вказане майно з метою його збереження.

Слідчим також не надано доказів того, що відносно даного майна призначені експертизи чи існує потреба у здійсненні інших слідчих дій за їх участю.

Крім того, слідчим не надано оцінку правовим підставам арешту майна, не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та містить лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також, при дослідженні протоколу огляду транспортного засобу від 27.01.2024 року встановлено, що деревина, яка знаходилася в ньому була діаметром від 4 до 14 см. В той же час, з протоколу огляду земельної ділянки та наданої прокурором в судовому засіданні фототаблиці до нього встановлено, що діаметр пеньків спиляних дерев становив 26 см і більше. На думку суду, дані обставини вказують на правдивість пояснень ОСОБА_4 про те, що дану деревину він не пиляв, а розпилював лише кинуті гілки вже спиляних кимось дерев.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а тому дане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 27.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування ВП№3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власникам чи законним володільцям, тимчасово вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1