Справа № 495/4080/24
№ провадження 1-кс/495/995/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 06.05.2024 надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634, від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

В період часу з 10 години по 11 годину, 26 квітня 2024 року невстановлена особа, під час дії воєнного стану на території держави, який був введений відповідно 24.02.2022 до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263- ІХ з 23.08.2022 Указ Президента України від 18.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500- ІХ, з 21.11.2022 Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738- ІХ, з 19.02.2023 Указ Президента України від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 11.02.2023 №2915- ІХ, з 18.05.2023 Указ Президента України від 01.05.2023 № 254/2023, затверджений Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, з 27.07.2023 Указ Президента України від 26.07.2023 року №451/2023, затверджений Законом України від 27.07.2022 №327- ІХ, 30.01.2024, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення з корисливих мотивів, перестрибнувши через сітку проникла на город, а потім, зламавши скло у вікні проникла в гаражне приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, викрала мідний та латунний дріт, який належить ОСОБА_4 , чим спричинила матеріальний збиток на суму 2000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникла розпорядившись викраденим на власний розсуд.

02.05.2024 за вказаним фактом слідчим відділення № 1 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво яким здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

Під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 в період часу з 15 години по 15 годину 55 хвилин, було виявлено та вилучено частину скла розмірами 44х40х30 см, на якому маються відбитки папілярних візерунків пальців рук. Після огляду частина скла поміщена до сейф-пакету Національної поліції України № FPS 6000891.

Постановою слідчого відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 02.05.2024 вилучену частину скла розмірами 44х40х30 см, на якому маються відбитки папілярних візерунків пальців рук, яка поміщена до сейф-пакету Національної поліції України № FPS 6000891, визнано речовими доказами та долучено їх до матеріалів кримінального провадження.

Вилучена частина скла розмірами 44х40х30 см, на якому маються відбитки папілярних візерунків пальців рук, та поміщена до сейф-пакету Національної поліції України № FPS 6000891, відповідає критеріям, зазначеним у п.1. ч.2 ст.167 КПК України, а саме зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази, застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, на підставі чого просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін та явка учасників.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634, від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданого до клопотання протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 в період часу з 15 години по 15 годину 55 хвилин, було виявлено та вилучено частину скла розмірами 44х40х30 см, на якому маються відбитки папілярних візерунків пальців рук.

Вилучене майно постановою слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 02.05.2024 на підставі положень ст. 84, ч.1 ст.98, ст. 110 КПК України визнано речовими доказами.

У поданому клопотанні метою накладення арешту слідчим визначено мету - необхідність збереження речового доказу та проведення експертних досліджень.

Разом з тим, у клопотанні не зазначалось про вид експертиз, проведення яких планується в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження, жодних копії постанови слідчого про призначення експертного дослідження або копій клопотання експерта про необхідність надання об`єктів, щодо яких подано клопотання про арешт, не додано, що позбавляє слідчого суддю об`єктивно оцінити необхідність накладення арешту задля проведення експертиз.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Зазначені у клопотанні слідчим предмети є об`єктом слідової інформації, які у встановленому ст. 98 КПК України визнані речовими доказами та зберігаються у передбаченому чинним законодавством порядку.

Слідчий суддя зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження 0000634 вказане майно є тимчасово вилученим. Так згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634, від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1