Справа № 635/4/24
Провадження № 1-кс/635/493/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 по справі №635/4/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 статті 358 КК України.

Обґрунтовуючи доводи, заявник зазначає, що підготовче судове засідання було призначено на 01.02.2024 об 14 год.00 хв.. Під час початку вказаного підготовчого судового засідання, суддею ОСОБА_6 була з`ясована думка щодо підстав для відводу або самовідводу. Від сторони захисту та прокурора вказаних підстав не заявлено. В подальшому стороною захисту подане письмове клопотання на підставі пункту 2 частиною 2 ст.314 КПК яким визначено, що у разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу. Вказане клопотання стороною захисту було викликане тим, що відповідно до ч.5 ст.301 КПК України, прокурором 02.01.2024 було прийнято рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, у зв`язку з чим часткові копії матеріалів дізнання були направлені на адресу захисника, обвинувачений ОСОБА_4 взагалі жодних матеріалів не отримував. Диски відеозаписів, направлених захиснику, не відкриваються, пошкоджені. Під час судового засідання на підтвердження вказаного факту суддею ОСОБА_6 були досліджені наступні документи (письмові докази): письмове клопотання сторони захисту з додатками (клопотання щодо надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та відповідь дізнавача про відмову в наданні матеріалів для ознайомлення); опис матеріалів вкладених до відправки захиснику №448 (копії матеріалів кримінального провадження №0000074 від 10.09.2023 на 66 арк. з відеозаписами; обвинувальний акт на 7 арк.; реєстр матеріалів досудового розслідування на 3 арк.); витяг з «Укрпошта» про отримання захисником поштового відправлення №448; опис матеріалів вкладених до відправки обвинуваченому ОСОБА_7 (копії матеріалів кримінального провадження №0000074 від 10.09.2023 на 66 арк. з відеозаписами; обвинувальний акт на 7 арк.; реєстр матеріалів досудового розслідування на 3 арк.); витяг з «Укрпошта» про повернення поштового відправлення від обвинуваченого ОСОБА_7 (не отримання). Крім того зазначає, що суддею ОСОБА_6 були з`ясовані обставини направлення обвинувального акту до суду без ознайомлення сторони захисту, на що прокурор повідомив, що був обмежений у строках прийняття рішення, встановлених ст.301 КПК України. Судді прокурором були надані для огляду супровідні листи у кримінальному провадженні №0000074 від 10.09.2023 в яких значилось, що матеріали кримінального провадження, які були скеровані дізнавачем на адресу прокурора містять 109 арк. Після з`ясування таких розбіжностей 66 арк. (направлених стороні захисту) та 109 арк. (фактичні матеріли кримінального провадження) прокурором було підтримано клопотання сторони захисту, з метою не порушення права на захист, з проханням задовільнити клопотання сторони захисту. Відкласти розгляд судової справи №635/4/24 на іншу дату, та в цей же час надати стороні захисту матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Під час підготовчого судового розгляду, сторона захисту окрім порушення права на захист посилалась ще на дві вкрай важливі обставини, які суд вирішує в підготовчому судовому засіданні, щодо можливості подальшого судового розгляду саме Харківським районним судом Харківської області та наявності підстав для закриття: 1) вирішення питання підсудності Харківському районному суду Харківської області; 2) наявність підстав для прийняття рішення передбаченого п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Після виходу судді ОСОБА_5 з нарадчої кімнати була оголошена вступна та резолютивна частина ухвали по справі №635/4/24 (провадження №1- кп/635/528/2024) якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів дізнання в порядку, передбаченому частиною 2 статті 314 КПК України по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України відмовлено, запропоновано продовжити підготовче судове засідання.

З урахуванням оголошеної ухвали суду захисником ОСОБА_3 судді ОСОБА_5 було заявлено відвід з обставин порушення норм кримінально-процесуального законодавства. Так статтею 75 КПК України встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Також зазначає щодо порушення права на захист: стороною захисту було подано клопотання про відкриття сторони матеріалів дізнання, в якому суддею ОСОБА_5 було відмовлено. Щодо не відкриття матеріалів дізнання прокурором зазначає, що ч. 5 ст. 301 КПК передбачає єдину форму відкриття матеріалів дізнання - шляхом вручення особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику їх копій. При відкритті матеріалів дізнання не підлягають застосуванню положення частин 1 - 4, 7 -10 статті 290 КПК. Разом з тим, положення ст. 290 КПК як загальної норми застосовуються у тих випадках, коли спеціальна норма ч. 5 ст. 301 КПК не регулює окремі питання кримінальної процесуальної діяльності. Так при закінченні дізнання мають застосовуватися положення частини б ст. 290 КПК щодо надання стороною захисту за запитом прокурора доступу до матеріалів, які знаходяться у її розпорядженні, ч. 11 ст. 290 КПК щодо відкриття сторонами додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду та ч. 12 ст. 290 КПК, яка встановлює наслідки невідкриття матеріалів. Таким чином суд доходить висновку, що порушення вимог ч. 5 ст. 301 КПК щодо надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, тягне за собою відсутність у суду права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Крім того зазначає, що що жодного повідомлення про дату та час призначеного судового засідання, ні обвинуваченому, ні захиснику не надходило.

В судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву, просив її задовольнити.

Суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 , якій заявлено відвід, для дачі пояснень у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена своєчасно і належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про відвід судді такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 та «Мельник проти України» від 28.03.2006.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Згідно з статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

У відповідності до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

При цьому, законодавець чітко регламентував у статті 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав суддею не встановлено, а обставини які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення, у справі також не встановлено.

Тобто, в даному випадку суду не надано переконливих доказів упередженості судді ОСОБА_5 під час судового розгляду справи №635/1/24.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Однак, ті підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_5 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів її об`єктивність.

Крім того, відповідно вимог до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Таким чином, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи і унеможливлювали б винесення об`єктивного рішення у справі, оскільки наведені особою, яка заявила відвід обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України, а зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями судді, що не може свідчити про упередженість судді або його зацікавленість в розгляді справи.

Інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді ОСОБА_5 у розгляді справи №635/1/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 статті 358 КК України, судом не встановлено.

Слід також зазначити, що норми КПК України, які регулюють порядок розгляду суддею відводу іншому судді, не передбачають можливості судді, який розглядає відвід, перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття чи надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні.

В зв`язку із неробочим станом серверного обладнання суду з 11.03.2024 по 13.03.2024, а також перебуванням судді ОСОБА_1 у частині щорічної відпустки з 13.03.2024 по 15.03.2024 та враховуючи вихідні дні, повний текст ухвали виготовлено 11.03.2024, внесено у Державний реєстр судових рішень 18.03.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1