Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/2140/15-к
Номер провадження 1-кп/711/10/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ :

До Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшло кримінальне провадження 0000078 від 18.02.2015 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, за фактом, що слідчий слідчого відділу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовою особою владою, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам. Також, за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та за ч. 2 ст. 372 КК України, а саме притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а також поєднане з іншою фальсифікацією. За сукупністю вчиненого, протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення (повідомлення про підозру) не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 17 КПК України визначено презумпцію невинуватості. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із положеннями ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.40 КПК України слідчий, зокрема, уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових ) дій, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 131 КПК України передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема п. 8) - затримання особи.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог ч.1 ст.176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою. У ч.2 ст.176 КПК України передбачено, що тимчасовим запобіжним заходом є також затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку визначеному Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника управління МВС України в Черкаській області від 30.07.2013 молодший лейтенант міліції ОСОБА_6 призначена на посаду слідчого СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області та була відряджена для проходження служби до Придніпровського РВ УМВС України в Чнркаській області.

Відповідно до ст.ст.1, 20 Закону України «Про міліцію», ОСОБА_6 виконує функції офіційного представника державного збройного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства та держави від противоправних посягань, тобто є службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.3, ст.4, ч.ч.1,2 ст. 5 Закону України «Про міліцію» покладено обов`язки: діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, який передбачений Конституцією та законами України, у своїй діяльності керуватися принципами законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, виконувати свої обов`язки неупереджено, у точній відповідності з законом, поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини, у взаємовідносинах з громадянами виявляти високу культуру і такт.

Також, у відповідності з приміткою 2 до статті 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, є особи, зазначені у п.1 примітки до ст.364, посади яких згідно зі статтею 2, 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників органів державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Згідно функціональних обов`язків, з якими слідчий слідчого відділу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області молодший лейтенант міліції ОСОБА_6 ознайомлена під підпис, остання, має статус службової особи, яка займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів і наділена спеціальними повноваженнями в кримінальному провадженні, а також маючи спеціальне звання «молодший лейтенант міліції», є службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 , як слідчий, самостійно приймає процесуальні рішення, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання вмотивованого рішення слідчого судді, суду або згоди прокурора і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.

При виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_6 , як слідчий, згідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язана всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, та у відповідності до ч. 1 ст. 40 КПК України уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру, здійснювати інші повноваження, передбачені КПК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника УМВС України в Черкаській області від 10.07.2013 молодший лейтенант міліції ОСОБА_6 призначена на посаду слідчого СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, будучи службовою особою та представником влади, вчинила умисні дії, що дають підстави для повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів проти правосуддя та службових злочинів, які вона вчинила за наступних обставин.

Починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на ОСОБА_7 розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України та зміни чинної влади. Аналогічні заходи проводились і у місті Черкаси на Соборній площі та інших місцях.

У січні 2014 року у місті Черкаси невстановленими слідством службовими особами із числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка начальнику УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 використовуючи підпорядкованих працівників міліції громадської безпеки, зокрема спецпідрозділу РМОП «Беркут» та інших, затримувати громадян, які можуть мати відношення до участі у масових мирних акціях протесту у місті Черкаси, примусово доставляти їх до підпорядкованих районних відділів УМВС України у Черкаській області.

На виконання незаконної вказівки, 23.01.2014 слідчим відділом Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 за фактом організації невідомими особами масових заворушень, блокування та захоплення 23.01.2014 невстановленими особами приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, що розташоване в АДРЕСА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Постановою виконувача обов`язків прокурора Черкаської області від 23.01.2014 проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчій групі у складі слідчих слідчого відділення Придніпровського РВ УМВС, до складу якої, у тому числі, включено ОСОБА_6 .

У січні 2014 року у місті Черкаси, невстановленими слідством особами доведено до відома слідчих та прокурорів, які приймали участь у розслідуванні даного кримінального провадження та здійсненні процесуального керівництва ним, явно незаконну вказівку про необхідність затримання та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан».

Окремі працівники правоохоронних органів, зокрема старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 погодились вчинити такі незаконні дії.

При цьому, вказані службові особи розраховували одержати для себе неправомірну вигоду у вигляді подальшого сприяння невстановленими слідством особами з числа керівництва правоохоронних органів у кар`єрному рості, яке могло відбутися після успішного виконання злочинного завдання на ґрунті сформованого вищим керівництвом враження про них, як про виконавських працівників та прихильників існуючої на той час влади.

Так, в ніч з 23 на 24 січня 2014 року невстановлені співробітники з числа міліції громадської безпеки УМВС України в Черкаській області неподалік будівлі Черкаської обласної державної адміністрації, що у місті Черкаси, по бульвару Шевченка, 185 затримали ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та примусово доставили до приміщення Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області молодший лейтенант міліції ОСОБА_10 , здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження № 0000308, реалізуючи злочинний намір, 24.01.2014 о 06.00 год., перебуваючи у службовому кабінеті Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, розташованому по вул. Пастерівській, 104, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави для затримання ОСОБА_9 , зокрема останній затриманий не під час вчинення злочину, чи безпосередньо після його вчинення, а також за відсутності очевидців, потерпілих та сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що саме ОСОБА_9 щойно вчинив злочин, незважаючи на відсутність доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, всупереч вимогам, ч.3 ст.132, ч.1 ст.208 КПК України, склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, виконуючи явно незаконну вказівку керівництва, ОСОБА_10 вчинив службове підроблення, а саме особисто склав і вніс до протоколу затримання завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_9 затриманий безпосередньо під час вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, хоча будь-яких фактичних даних про причетність останнього до організації масових заворушень, блокування та захоплення приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, а також активної участі у масових заворушеннях, у матеріалах кримінального провадження на момент затримання не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження на час затримання ОСОБА_9 були лише дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Соснівського РВ УМВС та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом МВС від 28.07.1994 № 404 рапорту про затримання ОСОБА_9 . Крім того, сам затриманий ОСОБА_9 категорично заперечував взагалі будь-яку причетність до участі в акціях протесту та пояснив, що разом зі своїми товаришами перебував на місці указаних подій вже після їх закінчення. Підписавши завідомо неправдивий документ - протокол про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, ОСОБА_10 надав йому статусу офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, оскільки з моменту затримання, громадяни ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України і став учасником кримінального провадження. Складений завідомо неправдивий офіційний документ - протокол про затримання ОСОБА_9 ОСОБА_10 передав для виконання черговому Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, унаслідок чого ОСОБА_9 був поміщений та незаконно утримувалися в ізоляторі тимчасового тримання Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області аж до обрання йому 25.01.2014 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Подальше розслідування даного кримінального провадження відносно ОСОБА_9 постановою виконувача обов`язків прокурора області доручено слідчому СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 .

З метою притягнення завідомо невинного ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, вирішила скористатися повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні № 0000308.

Слідчий Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 отримавши явно незаконну вказівку керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» до кримінальної відповідальності, із кар`єристських спонукань, погодилася її виконати.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, у якому були відсутні необхідні та достатні докази участі ОСОБА_9 у вчиненні масових заворушень, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 безпідставно затриманий за організацію та активну участь у масових заворушень, блокування та захопленні приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, що по бульвару Шевченка, 185 у місті Черкаси, ОСОБА_6 прийняла рішення притягнути його до кримінальної відповідальності.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_6 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, по вул. Грибоєдова, 63, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів, у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно якої повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, склала у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

При цьому, ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, особисто склала та внесла у повідомлення про підозру вигадані нею завідомо неправдиві відомості про те, що 23.01.2014 ОСОБА_9 приймав активну участь у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, що по бульвару Шевченка, 185, у місті Черкаси.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями вчинив активну участь у масових заворушеннях та блокування будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, тобто злочини, передбачені ч.І ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Склавши завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, ОСОБА_11 чітко усвідомлювала, що обставини вказані нею у підозрі не відповідають матеріалам кримінального провадження і вона притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинного ОСОБА_9 за вчинення закінчених складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Також, ОСОБА_6 достовірно знала, що жодних дій, передбачених диспозиціями статей 294, 341 КК України, пов`язаних із організацією масових заворушень, а також активної участі у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення Черкаської ОДА ОСОБА_9 не вчиняв і вчинити не міг, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено факт перебування ОСОБА_9 на місці скоєння масових заворушень та у час їх скоєння.

Однак, бажаючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_6 вчинила службове підроблення - склала та підписала завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, після чого 24.01.2014 близько 15 години, відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України, особисто надала це письмове повідомлення про підозру на погодження процесуальному керівнику - старшому прокурору прокуратури міста Черкаси ОСОБА_12 . У свою чергу, старший прокурор прокуратури міста Черкаси юрист 3 класу ОСОБА_12 , будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, на якого покладено обов`язок здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, і який, у відповідності до вимог ст. 29 ЗУ «Про прокуратуру», повинен забезпечити дотримання стану законності у ході досудового розслідування, охорону прав і інтересів осіб при здійсненні кримінального провадження та запобігти незаконному притягненню особи до кримінальної відповідальності, порушив Присягу працівника прокуратури і вчинив зловживання службовим становищем та службове підроблення.

Так, прокурор ОСОБА_12 24.01.2014 близько 09 год., отримавши в приміщенні прокуратури міста Черкаси, розташованому в місті Черкаси, по вул. Б.Хмельницького, 60, повідомлення слідчих Соснівського РВ УМВС про затримання осіб за підозрою у вчиненні блокування будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади та активній участі у масових заворушеннях, у тому числі і повідомлення слідчого ОСОБА_10 про затримання ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, прибув до свого службового кабінету.

Знаходячись у своєму службовому кабінеті процесуальний керівник - прокурор ОСОБА_12 ознайомився із матеріалами кримінального провадження № 0000308 за фактом організації та вчинення масових заворушень, блокування та захоплення будівлі Черкаської обласної державної адміністрації від 23.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, у якому був затриманий ОСОБА_9 .

У матеріалах кримінального провадження містились копії рапортів міліції про затримання близько 40 осіб за організацію та вчинення масових заворушень, блокування та захоплення будівлі Черкаської обласної державної адміністрації 23.01.2014, копії протоколів огляду місця події, протокол про затримання ОСОБА_9 .

При цьому, в матеріалах кримінального провадження на той час були лише дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Соснівського РВ УМВС та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом МВС від 28.07.1994 № 404 рапорту про затримання ОСОБА_9 .

Крім того, сам затриманий ОСОБА_9 категорично заперечував взагалі будь-яку причетність до участі в акціях протесту та пояснив, що разом зі своїми товаришами перебував на місці указаних подій вже після їх закінчення.

Таким чином, у матеріалах провадження будь-яких доказів про причетність ОСОБА_9 до участі в указаних подіях не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

Ознайомившись та оцінивши зібрані докази, достовірно знаючи про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави, передбачені ч. 1 ст. 276 КПК України, необхідні для повідомлення про підозру ОСОБА_9 , вказана особа затримана всупереч вимог ч.1 ст.208 КПК України не на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення і достатніх доказів для її підозри не має, ОСОБА_12 , користуючись повноваженнями прокурора у кримінальному процесі, не вжив передбачених законом заходів до перевірки правомірності затримання ОСОБА_9 , поновлення його конституційних прав і негайного звільнення з під варти.

Навпаки, підтримуючи злочинні дії працівників міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , останній погодився виконати незаконну вказівку керівників правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» до кримінальної відповідальності та штучно створити докази для обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_12 , 24.01.2014 близько 17 год., знаходячись у приміщенні прокуратури міста Черкаси Черкаської області, розташованого в АДРЕСА_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів у вигляді усунення перешкод з боку мітингувальників, використовуючи своє службове становище як прокурора, всупереч інтересам служби, за відсутності законних, достатніх і допустимих доказів вини ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що у повідомлення про підозру останньому внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідали матеріалам кримінального провадження та зібраним доказам, в порушення вимог ст. 36, 276, 277, 278 КПК України, погодив письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України.

Погоджуючи вказане повідомлення про підозру, у яке були внесені завідомо неправдиві відомості про вчинення злочину, прокурор ОСОБА_12 чітко усвідомлював, що притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу за вчинення закінчених складів злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України.

При цьому він достовірно знав, що жодних дій, передбачених диспозиціями статей 294, 341 КК України, пов`язаних із організацією та участю у масових заворушеннях, блокуванні та захопленні будівлі Черкаської обласної державної адміністрації, ОСОБА_9 не вчиняв і не міг вчинити, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено його перебування у місці скоєння даних злочинів та у час їх скоєння.

Однак, бажаючи реалізувати спільний злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів, процесуальний керівник - старший прокурор прокуратури міста Черкаси Черкаської області ОСОБА_12 підписав завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, надавши йому статусу офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення, а саме притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України, яких останній не вчиняв, що було необхідні для подальшого обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і передав його для виконання слідчим.

Після цього, ОСОБА_6 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, 24.01.2014 близько 17 години 45 хвилин, у приміщенні Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, доводячи до кінця спільний злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинного ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, у порядку ч.1 ст.278 КПК України, особисто вручила останньому завідомо неправдиве письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України, тобто, відповідно до п.14 ч.1 ст.3 КПК України, притягнула останнього до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, чим створила умови для обмеження фізичної свободи і подальшого незаконного тримання під вартою ОСОБА_9 .

Також ОСОБА_6 , продовжуючи досудове розслідування кримінального провадження №0000308, 25.01.2014, знаходячись у приміщенні Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, розташованого в м.Черкаси по вул.Грибоєдова, 63, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою обрання завідомо невинним учасникам мирної громадської акції «Євромайдан» запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, достовірно знаючи, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_9 немає, оскільки він затриманий всупереч вимог ч.1 ст.208 КПК України та незаконно повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, використовуючи протокол про затримання та повідомлення про підозру, за відсутності інших достатніх, належних та допустимих доказів для підозри у вчиненні масових заворушень, блокуванні будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, а також за відсутності підстав та ризиків, передбачених ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України склав та підписав клопотання до Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області про обрання завідомо невинному підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у клопотанні ОСОБА_6 безпідставно та надумано вказала завідомо неправдиві відомості про те, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними доказами, а також те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та може впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення, безпосередньо підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, тобто вчинила службове підроблення. Після цього, ОСОБА_6 надала вказане клопотання, яке містило завідомо неправдиві відомості, для погодження процесуальному керівнику - старшому прокурору прокуратури міста Черкаси ОСОБА_12 .

У свою чергу, ОСОБА_12 , продовжуючи свої умисні злочині дії, направлені на завідомо незаконне притягнення учасників мирних масових акцій протесту до кримінальної відповідальності та завідомо незаконне обрання відносно них міри запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, знаходячись у службовому кабінеті прокуратури міста Черкаси Черкаської області, що по вул. Б. Хмельницького, 60, як процесуальний керівник, ознайомився із матеріалами кримінального провадження №0000308 за підозрою ОСОБА_9 у організації та вчиненні масових заворушень, блокуванні та захопленні будівлі Черкаської обласної державної адміністрації у місті Черкаси за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України, та підготовленими клопотаннями про застосування запобіжного заходу щодо них у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись та оцінивши зібрані докази, достовірно знаючи про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави, передбачені ч.1 ст.276 КПК України, необхідні для повідомлення про підозру ОСОБА_9 , вказана особа затримана всупереч вимог ч.1 ст.208 КПК України не на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення, і достатніх доказів для підозри вказаної особи немає, а також немає підстав та ризиків, передбачених ст.177 КПК України для обрання затриманим запобіжного заходу, ОСОБА_12 користуючись повноваженнями прокурора у кримінальному процесі, не вжив передбачених законом заходів до перевірки правомірності затримання ОСОБА_9 , поновлення його конституційних прав і негайного звільнення з під варти.

Продовжуючи підтримувати злочинні дії працівників міліції ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 продовжив виконання незаконної вказівки керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» до кримінальної відповідальності та обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_12 , 25.01.2014, знаходячись у приміщенні прокуратури міста Черкаси Черкаської області, що по вул.Б.Хмельницького, 60, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів у вигляді усунення перешкод з боку мітингувальників, використовуючи своє службове становище прокурора всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст.ст. 36, 177, 178, 183, 194 КПК України, за відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у організації та вчиненні масових заворушень, блокуванні та захоплення будівлі Черкаської обласної державної адміністрації, а також усвідомлюючи, що ризики, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_9 можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, тобто не має підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, погодив клопотання до Соснівського районного суду Черкаської області про обрання завідомо невинним підозрюваним ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підписавши їх і завіривши печаткою прокуратури міста Черкаси Черкаської області та надав слідчій ОСОБА_6 для виконання.

При цьому, старший прокурор прокуратури міста Черкаси Черкаської області ОСОБА_12 достовірно знав, що у клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 слідчою ОСОБА_6 внесені завідомо неправдиві відомості щодо обставин вчиненого злочину, які не відповідали матеріалам кримінального провадження та зібраним доказам. Крім цього, у клопотання були внесені недостовірні відомості про те, що вина підозрюваних повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки не має постійного місця проживання місті Черкаси, може впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення, безпосередньо підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Однак, погодившись із викладеними обставинами, ОСОБА_12 з метою обрання завідомо незаконного запобіжного заходу - тримання під вартою, за відсутності підстав для цього, підписав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , із внесеними завідомо неправдивими відомостями, надавши їм статусу офіційних документів, які засвідчують факт, що має юридичне значення і є необхідною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , 25.01.2014, доводячи до кінця спільний злочинний намір, спрямований на обрання завідомо невинним ОСОБА_9 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підстав, передбачених ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України, передали клопотання із додатками на розгляд до Соснівського районного суду Черкаської області.

В подальшому, 25.01.2014, слідчий суддя Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області ОСОБА_13 розглянув в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 , у ході чого, заслухавши пояснення прокурора та слідчої ОСОБА_6 , які продовжили свої злочинні дії та підтримали складене ними завідомо неправдиве клопотання, доводили в суді необхідність застосування щодо підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу і просили задовольнити його, чим підбурили останнього ( ОСОБА_13 ) до вчинення злочину проти правосуддя - завідомо незаконного арешту та надали необхідні для цього документи, а також оглянувши додані матеріали кримінального провадження - протоколами затримання, повідомленнями про підозру, слідчий суддя ОСОБА_13 , постановив ухвали про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Постановляючи завідомо неправосудне рішення, діючи з прямим умислом, погодившись на завідомо незаконну пропозицію прокурора у процесі та слідчої ОСОБА_6 про обрання завідомо невинним ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя ОСОБА_13 усвідомлював відсутність законних підстав для задоволення указаного клопотання, свідомо порушив вимоги чинного законодавства України, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України, грубого порушення встановленого порядку реалізації конституційних засад здійснення судочинства в Україні, сприяння незаконному притягненню до кримінальної відповідальності учасників мирних масових акцій протесту та незаконному обранню відносно них міри запобіжного захожу - тримання під вартою, порушенню конституційних прав громадян, незаконному триманні їх під вартою.

Цього ж дня, 25 січня 2014 року вказані ухвали слідчий суддя ОСОБА_13 направив для виконання до Придніпровського РВ УМВС України в області, прокуратури міста Черкаси, Черкаському СІЗО УДПтС України в Черкаській області.

Унаслідок вчинення злочинного діяння слідчого судді ОСОБА_13 , який будучи представником судової влади, покликаним захищати законність в державі, створено умови для незаконного тримання під вартою ОСОБА_9 , завдання істотної шкоди охоронюваним законом їх правам та інтересам, що передбачені та гарантовані ст.ст.3,19,29,59,63 Конституції України; знайшли широке висвітлення у вітчизняних та іноземних засобах масової інформації, в мережі Інтернет, набули широкого резонансу, викликали глибоке обурення громадян України та міжнародної спільноти, що призвело до підриву авторитету та престижу усієї системи судових і правоохоронних органів України загалом.

На підставі ухвали Соснівського районного суду Черкаської області від 25.01.2014, ОСОБА_9 незаконно утримувався під вартою у Черкаському СІЗО до 03.02.2014, коли ухвалою апеляційного суду Черкаської області йому було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

За наслідками розслідування кримінального провадження № 0000308 від 23.01.2014 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України, прокурором прокуратури міста Черкаси прийнято рішення від 19.05.2014 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування достовірно встановлено непричетність вказаних осіб до інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України.

Описаними вище протиправними діями співробітника правоохоронного органу ОСОБА_6 завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_9 , що передбачені та гарантовані ст.ст.3,19, 29,59,63 Конституції України; знайшли широке висвітлення у вітчизняних та іноземних засобах масової інформації, в мережі Інтернет, набули широкого резонансу, викликали глибоке обурення громадян України та міжнародної спільноти, що призвело до підриву авторитету та престижу усієї системи правоохоронних органів України загалом та органів прокуратури зокрема як в Україні, так і за її межами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 заявила усне клопотання про закриття кримінального провадження, в зв`язку з закінчення строків давності визначених ст.49 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_15 клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності підтримав та просив задовольнити

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку КПК України. Крім цього ОСОБА_9 попередньо подав до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження в його відсутність. Вислухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості розгляду клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження без участі потерпілого, судом було ухвалено - провести розгляд без участі потерпілого ОСОБА_9 , при ухваленні даного рішення судом було враховано позицію викладену в постанові Верховного суду України від 23.03.2023 року (справа 542/1739/19), згідно якої думка потерпілого про звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК) не може впливати на прийняття такого рішення, оскільки прийняття судом рішення про звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є не правом суду, а його обов`язком.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно умов ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.364 КК України, а саме зловживання службовою особою владою, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, яке карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зі спеціальною конфіскацією (в редакції станом на січень 2014 року); за ч.1 ст.366 КК України, а саме службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, яке карається штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією (в редакції станом на січень 2014 року); та за ч.2 ст.372 КК України, а саме притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а також поєднане з іншою фальсифікацією яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

У відповідності до ст.12 КК України, найтяжче кримінальне правопорушення, у якому обвинувачувався ОСОБА_6 , а саме передбачене ч.2 ст.372 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 22 КПК України «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.»

Судом встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2018 року обвинувачену ОСОБА_6 було оголошено в розшук, у зв`язку з чим, судове провадження у даному кримінальному провадженні зупинено. 10.06.2019 року відповідно до рапорту оперуповноваженого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 10.06.2019 року, було встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 за місцем проживання АДРЕСА_3 та доставлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Після чого, 02.08.2019 року судовий розгляд відновлено.

За ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. В цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ч. 2 ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення судового слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства та суду.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з огляду на ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (не з`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, котра ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність є персоніфікованою, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні того, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченої від суду.

Водночас матеріали судового провадження щодо ОСОБА_6 не містять даних на підтвердження факту саме умисного вчинення нею будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду. В ході судового розгляду встановлено, що єдиним постійним місцем проживання ОСОБА_6 є: АДРЕСА_3 . Так, в матеріалах кримінального провадження відсутнє належне підтвердження виклику обвинуваченої на 09.08.2018 року, 22.08.2018 року, 18.09.2018 року, 04.10.2018 року, 23.10.2018 року. При цьому в матеріалах кримінального провадження містяться повістки на 09.08.2018 року, 22.08.2018 року, 18.09.2018 року, 04.10.2018 року, 23.10.2018 року в яких адресатом зазначений, зокрема, обвинувачена ОСОБА_6 , проте жодного підтвердження, що зазначені повістки були направлені обвинуваченій та остання їх отримала в матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, в матеріалах провадження міститься рапорти працівників поліції, зокрема згідно рапорту дільничного офіцеру поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 22.10.2018 в ході виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.10.2018 було здійснено неодноразові візити за в/в адресою де дверей ніхто не відчинив тому було проведено бесіди з мешканцями в/в будинку. В ході спілкування з мешканцями в/в будинку ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 прож. АДРЕСА_4 повідомила що ОСОБА_6 за зазначеною адресою не проживає на протязі тривалого часу, та де вона може проживати їй невідомо. При спілкуванні з іншими мешканцями в/в будинку ніякої інформації яка б представляла оперативний інтерес встановити не представилось можливим.

Разом з тим, суд критично ставитись до інформації викладеної в рапортах, і на підставі якої було ухвалено рішення про зупинення судового проваження, з наступних підстав. Відповідно до відповіді управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації на лист Черкаської обласної прокуратури від 01.04.2024 № 31-257ВИХ-24 щодо надання інформації про перебування ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікарів/звернення до лікарів медичних закладів м. Черкаси у зв`язку з вагітністю та пологами у 2018-2019 роках вказано: за інформацією від комунального некомерційного підприємства (далі - КНП) „Черкаський міський пологовий будинок „Центр матері та дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно індивідуальної карти вагітної і породіллі № 81, стала на облік по вагітності 01.11.2018 в терміні 13 тижнів у відділення жіночої консультації № 2 закладу за адресою: АДРЕСА_5 . За інформацією від КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у закладі з 19.05.2019 по 23.05.2019 з приводу пологів. 23.05.2019 виписана додому в задовільному стані з дитиною під нагляд лікарів за місцем проживання.

Крім того Черкаською міською радою на лист Черкаської обласної прокуратури від 29.04.2024 №31.332 вих.24 щодо надання інформації про перебування ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період 2018-2019 років на обліку у лікарів або звернення до лікарів, медичних закладів м. Черкаси у зв`язку з вагітністю та пологами у 2019 році повідомлено, що за інформацією адміністрації КНП «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини», згідно з індивідуальною картою вагітної та породіллі № 81 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 , 01.11.2018 стала на облік по вагітності у відділенні жіночої консультації №2 (дільниця №7). Пологи у ОСОБА_6 відбулися 19.05.2019 у обласному перинатальному центрі КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Крім цього судом встановлено, що в період з грудня 2018 року по липень 2019 року ОСОБА_6 була офіційно працевлаштована на території м. Черкаси, що підтверджується довідками з Пенсійного фонду України форма ОК-7 та ОК-5.

Тобто в цей період остання знаходилась по місцю свого проживання і не відлучалась із зазначеного місця проживання взагалі. Крім того, в судовому засіданні обвинувачена пояснила, що від суду вона не переховувалась, жодних викликів на судові засідання не отримувала, постійно знаходилась в Черкасах. Дані доводи стороною обвинувачення не спростовані.

На підставі викладеного, перевіривши обставини, передбачені ч. 2 ст. 49 КК України, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні зупинення судового провадження, у зв`язку з розшуком ОСОБА_6 саме собою не свідчить про ухилення останньої від суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 року у справі № 725/2356/16-к, провадження № 51-2780км18.

Тобто, Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження умисного ухилення від суду ОСОБА_6 в період з 09.08.2018 року по 10.06.2019 рік, тобто об`єктивних підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Отже, строк притягнення ОСОБА_6 (нині Акденіз) до кримінальної відповідальності, враховуючи, що кримінальні правопорушення, у скоєнні якого вона обвинувачується, скоєні в січня 2014 року, - сплив в січні 2024 року, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

В аспекті реалізації приписів ст.129 КПК України, за якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише в разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або вихованого характеру цивільний позов залишається без розгляду у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства. А тому на підставі вищевикладеного, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням необхідно залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284,369-372,376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України про закриття кримінального провадження- задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000078 від 18.02.2015 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України- закрити на підставі ст.49 КК України.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом семи днів учасниками процесу з дня її проголошення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали виготовлено та проголошено 20 травня 2024 року о 14 год.

Головуючий: ОСОБА_1