Справа № 646/1160/18
Провадження № 1-кп/642/209/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференціх в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 07.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , 1987 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

27 лютого 2018 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов для розгляду по суті обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Дане кримінальне провадження згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2018 року перебувало на розгляді в провадженні головуючого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021 року вищезазначене кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 надійшло на розгляд в провадження головуючого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 .

Відповідно розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану » № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року, територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова була визначена Ленінському районному суду м. Полтави.

Згідно акту приймання-передавання справ кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 14 липня 2022 року надійшло в провадження Ленінського районного суду м. Полтави та в той же день відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшло в провадження головуючого судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23.10.2023 року клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Новабаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про направлення кримінального провадження до іншого суду було задоволено. Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 07.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України були передані для розгляду з Ленінського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

14 листопада 2023 року вищевказане кримінальне провадження надійшло на розгляд Ленінського районного суду м. Харкова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в той же день надійшла в провадження головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2023 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ч.1 ст.32 КПК України був направлений до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності вказаного кримінального провадження за Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Згідно ухвали колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 12.12.2023 року було відмовлено у задоволенні подання голови Ленінського районного суду м. Харкова про визначення територіальної підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України ,на розгляд до іншого суду, оскільки ухвалою Верховного суду від 23.10.2023 року підсудність цього кримінального провадження була визначена за Ленінським районним судом м. Харкова.

В провадження Ленінського районного суду м. Харкова вищевказане кримінальне провадження надійшло 08.01.2024 року.

05.01.2024 року прокурор у кримінальному провадженні- прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з заявою про виправлення описки (в порядку ст..34 КПК України), в якій просив виправити описку, допушену в ухвала Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23.10.2023 року, зазначивши про направлення вищевказаного кримінального провадження до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Згідно ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 31.01.2024 року (далі- Суд, колегія суддів) заяву прокурора ОСОБА_3 про виправлення описки , допущеної у тексті цієї колегії суддів від 23.10.2023 року було залишено без розгляду, оскільки до початку розгляду, 24.01.2024 року від прокурора ОСОБА_3 до Верховного Суду надійшла заява про залишення без розгляду попередньої заяви від 16.01.2024 року про виправлення описки.

Під час підготовчого судового засідання 12.03.2024 року прокурор вважав за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатат ОСОБА_4 заперечував проти призначення провадження до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, зазначивши в обґрунтування , що суд першої інстанції здійснює судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст. 337 КПК України,

Так, з обвинувального акту вбачається, що 08 вересня 2017 року в період часу з 15 години 15 хвилин по 15 годину 40 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - «Амфетамін», переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у форм: оперативної закупки, незаконно збув гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому було доручено проведення оперативної закупки, полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 300 (триста) гривень.

В той же день о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 30, добровільно видав працівникам поліції фрагмент пластикової трубки з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ № 1805 від 11.10.2017 року, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «Амфетамін», маса якого в перерахунку на масу представленої на дослідження речовини становить 0,0874 грам.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут психотропної речовини.»

По перше, з зазначеного взагалі не зрозуміло, яке відношення ОСОБА_5 має до добровільно виданого в той же день ОСОБА_9 працівникам поліції фрагменту пластикової трубки з порошкоподібною речовиною білого кольору.

По друге в акті зазначено що ОСОБА_5 підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. З цього вже не зрозумілий статус ОСОБА_5 чи є він підозрюваним, або обвинуваченим, що також має своє відображення на його правах, передбачених КПК України, та можливість суду провести розгляд обвинувального акту.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.13 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, відповідно до обвинувального акту:

«19.12.2017 року в період часу з 19 години 30 хвилин по 19 годину 50 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому було доручено проведення оперативної закупки, два полімерних пакета з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, отримавши від останнього грошову винагороду , сумі 200 (двісті) гривень.

В той же день о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись за адресою, м. Харків, проспект Гагаріна, 174г/3 добровільно видав працівникам поліції два полімерних пакети з: речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, згідно висновку судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ No2850 від 16.01.2018 с особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «Канабіс» маса якого з перерахунку на суху речовину становить 0,3586 грам та 0,3661 грам (загальна маса -0,7247 грам).

Крім того, 19.12.2017 року, о 12 годині 05 хвилин, при проведенні працівниками поліції обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 174, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 гривень, на яких наявні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює яскраво-зеленим кольором, ватні тампони зі змивами з правої, лівої руки, та зовнішньої лівої нагрудної кишені курточки. Згідно висновку судово-хімічної експертизи No98л від 27.12.2017 на поверхні вищезазначених грошових купюр, на ватних тампонах зі змивами з рук та нагрудної кишені курточки гр. ОСОБА_10 на поверхні фрагменту аркуша паперу, представленого у якості зразки помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, які люмінесціюють яскраво- зеленим кольоом , та маюь спільну родову палежність між собою, напоерхні контрльнго ваоампону намшарування спеціальної хімічної речовини відсутні.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.»

З цього також неможливо зрозуміти яке відношення ОСОБА_5 має до добровільно виданого в той же день ОСОБА_9 працівникам поліції фрагмент пластикової трубки з порошкоподібною речовиною білого кольору і яке саме відношення до цього має вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 гривень, на яких наявні нашарування спеціальної хімічної речовини та яка люмінесціює яскраво-зеленим кольором, про надання купюри ОСОБА_9 , яка покрита будь якою речовиною в акті не зазначено.

На окрему увагу також заслуговує, що у ОСОБА_5 «було виявлено та вилучено…. ватні тампони зі змивами з правої, лівої руки, та зовнішньої лівої нагрудної кишені курточки», але у останнього з собою ватні тампони не вилучались та не відносяться до складу кримінального правопорушення.

Також, зазначення в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, також не розкриває що саме мається на увазі під вчиненням повторно за ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Таким чином, на думку захисника ОСОБА_4 , обвинувальний акт дуже спотворено відображає об`єктивну та суб`єктивну сторону інкримінованого злочину.

Також захисником звернена увага, що формула обвинувачена занадто формалізована. Містить в основному стандартні загальні юридичні формулювання злочину з якої складається хибна уява щодо обставин реальних подій та в даному випадку обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об'.єктивно кваліфікуючих ознак. В зазначеному обвинувальному акті вказано - ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут психотропної речовини, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 К України, а саме незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

Це є наслідком або неконкретного формулювання обвинувачення, або, як правило, відсутності такого формулювання. В обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина тих фактичних обставин правопорушення у вчиненні якого підозрювалася особа, і правова кваліфікація. За таким «обвинувальним актом » особа має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст. 277 КПК України це становить зміст повідомлення про підозру. Фактично, «обвинувальний акт » в цьому випадку є повідомленням про підозру, або таким, який його дублює.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

У відповідності до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України суд за результатами проведення підготовчого судового засідання повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Судом береться до уваги, що обвинувальний акт згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, не лише у разі недотримання при складанні обвинувального акта вимог ст. 291 КПК України, а і взагалі вимог цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.

При цьому п.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.

Як вказують приписи ч.1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які, виходячи зі змісту закону, має містити обвинувальний акт в формулюванні обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, - покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПІС України, обвинувальний акт має містити - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальна відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

З метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист, обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей, та зрозумілим, що чітко визначено національним законодавством, рішеннями Європейського суду з прав людини.

Така неконкретність формулювання обвинувачення свідчить про порушення права обвинуваченого на захист.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Положення ст. 338 КПК України направлені на зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувального акту, якщо саме під час судового розгляду будуть виявлені якійсь нові фактичні обставини кримінальнального правопорушення, а не для виправлення очевидних недоліків обвинувального акта, які вже в ньому містяться з моменту направлення обвинувального акту до суду та підлягають перевірки судом в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Таким чином суд не погоджується з тим, що прокурора зможе в подальшому в ході судового розгляду змінити обвинувачення , з огляду на те, що не зважаючи на тривалий час перебування даного кримінального провадження в місцевих судах, прокурор своїм правом не скористався.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акту, суд приходить до висновку, що його текст є поверховим, стислим та неконкретним.

В обвинувальному акті зазначено що ОСОБА_5 підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, з тексту вищезазначеного обвинувального акту вбачається, що він не містить інформації щодо того як обвинувачений пов?язаний з інкримінованою подією.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Зазначений обвинувальний акт, складений з таким неконкретним формулюванням обвинувачення щодо ОСОБА_5 , є порушенням підпункта «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Виходячи з викладеного, суд вирішив повернути обвинувальний акт прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України

Крім того захисником ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні була подана скарга в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України, про скасування рішення, яким застосовано заходи безпеки відносно свідка ОСОБА_9 , та клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Захисник ОСОБА_4 просив залишити дан скаргу та клопотання без розгляду у разі повернення судом обвинувального акту прокурору.

З урахуванням заяви захисника про можливість залишення скарги та клопотання без розгляду, суд, керуючись передбаченими главою другою КПК України загальними засадами кримінального провадження, яка передбачає право сторони кримінального провадження бути вільною у використанні своїх прав, вважає, що зазначену скаргу та клопотання необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 293, п.3 ч.3 ст.314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 07.06.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , 1987 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст. 307 КК України - повернути прокурору Новобаварської окружної прокуратри міста Харкова для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Скаргу, подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатаом ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, про скасування рішення, яким застосовано заходи безпеки відносно свідка ОСОБА_9 , та клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1