ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1206/24 Справа № 185/5611/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000601, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянин України, який має середньо - спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

прокурора(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2024 року включно, з визначенням застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень. З дотриманням вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави покладено відповідні обов`язки.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Слідчим суддею відповідно до вимог ст. 177 КПК України визнано доведеним ризики: переховування, знищення, спотворення, пошкодження будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, проживає разом з малолітнім сином - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність заявлених ризиків, та неврахування даних про особу підозрюваного та відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний є особою раніше не судимою, який має постійне місце проживання, утримує малолітного сина та бабуся, яка через психічні вади потребує постійного догляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження: підозрюваного та його захисника, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційних доводів сторони захисту та зауважив, що саме застосування виняткового запобіжного заходу зможе запобігти існуючим ризикам, тому ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, а апеляцію без задоволення; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає неспроможними.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції та відповідно до вимог ст. 404 КПК України не входить в її детальне обговорення, так як захисник в апеляції не наводить доводів щодо пред`явленої підозри.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

В даному випадку, на думку колегії суддів вважає, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновок слідчого судді щодо наявності щодо ОСОБА_5 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, які за правилами ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_10 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки вони надають викривальні покази відносно нього, підозрюваний має доступ до матеріалів справи, у зв`язку з чим йому відомі їх анкетні дані та місця проживання, через, що ризик незаконного впливу на свідків з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.

Колегією суддів приймається до уваги, що кримінальне провадження №0000601 від 18.04.2024 перебуває на стадії досудового розслідування та слідству необхідно отримати висновки експертних досліджень, провести інші слідчі дії, допитати свідків, виконати вимоги ст. 290 КПК України, у зв`язку з чим на даній стадії ризик знищення, пошкодження, будь-яких речей і документів, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є вагомим.

З огляду на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має та у даному кримінальному провадженні йому інкримінується два епізоди збуту наркотичної речовини, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної з метою отримання незаконного грошового доходу існує.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що на даній стадії досудового розслідування, з урахування даних про особу ОСОБА_5 , який перебуває на обліку у лікаря нарколога, є наркозалежним, останній перебуваючи на свободі, використовуючи засоби телефонного зв`язку та сталі зв`язки може продовжувати злочинну діяльність та здійснювати незаконний вплив на свідків, які надають викривальні покази щодо нього.

Твердження захисника щодо неврахування даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, утримує матір та сина, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак останні не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_5 під час вчинення злочинів.

Крім того, слідчим суддею зобов`язано прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції України та опіки та піклування щодо вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини ОСОБА_11 , 13.11.2015, який залишився без батьківського піклування та вирішення подальшої долі дитини, яка знаходиться в складних життєвих умовах.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Апеляційні доводи щодо незастосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки підозрюваному визначено заставу у розмірі мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що саме визначений мінімальний розмір застави, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого йому кримінальних правопорушень, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню судового розгляду.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 під вартою з визначеним розміром застави, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000601, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3