Справа № 396/335/24
Провадження № 1-кс/396/70/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року м. Новоукраїнка

Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши, в режимі відеоконференції, в приміщенні суду в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше неодноразово судимого востаннє:

- 20.11.2020 Дзержинським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 19.02.2024 звільнений умовно достроково з невідбутим покаранням 1 рік 12 днів, судимість в установленому законом не знята та не погашена,

по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000086 від 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_4 21.02.2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - підозрюваному ОСОБА_7 .

З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Із змісту даного клопотання вбачається, що 20.02.2024 близько 13 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибули до житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Пройшовши до середини будинку останні виявили в ньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які вживали спиртні напої. Після спілкування між собою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 розпочали вживати спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 за змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, а також загальновизнані принципи і норми міжнародного права (ст.ст. 3 ч.1, 28 ч.1 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), з єдиним наміром на заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання та покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за те, що він раніше судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, розпочали спільно вчиняти щодо потерпілого насильницькі дії.

Реалізуючі свій спільний злочинний умисел, 20.02.2024 близько 14 год. ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_11 , який на той час перебував в положення сидячи на матраці, який знаходився на підлозі та розпочав наносити хаотичні удари кулаками та ногами в область обличчя та тулуба останньому. В цей же час ОСОБА_7 підбіг до останніх та також розпочав наносити хаотичні удари кулаками та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_11 , в цей час ОСОБА_12 розпочав фільмувати вказані протиправні діяння на власний мобільний телефон OSCAL моделі S 60 Pro.

Після нанесених ударів ОСОБА_11 підвівся на ноги та попрямував на вулицю, в цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , не бажаючи припиняти своїх протиправних дій, які були спрямуванні на приниження людської честі та гідності, заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання ОСОБА_11 попрямували вслід за ним. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_9 з метою посилити моральні страждання ОСОБА_11 наніс ще два удари в область обличчя останньому після яких принижуючи людську гідність змусив ОСОБА_11 вчинити дії, що суперечили його волі, а саме вмиватися сечею, при цьому принижуючи потерпілого словесно. В цей час ОСОБА_12 , маючи спільний умисел з ОСОБА_9 на приниження людської гідності продовжував фільмувати протиправні дії останнього.

Не бажаючи припиняти своїх протиправних дій, які полягали в залякуванні, направлені на злам його фізичного та морального опору, піддавали ОСОБА_11 катуванню, а саме пройшовши до середини житлового будинку, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 умисно спільно розпочали наносити хаотичні удари в область обличчя та тулубу ОСОБА_11 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_13 , та ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, гематоми обличчя, перелому нижньої щелепи зліва, перелому кісток носу.

У цьому кримінальному провадженні 21.02.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дзержинськ, Донецької області, проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, на утриманні утриманців не має, раніше неодноразово судимому востаннє 20.11.2020 Дзержинським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 70 ч.1 ст. 71 КК України, 19.02.2024 звільнений умовно достроково з не відбутим покарання 1 рік 12 днів, судимість в установленому законом не знята та не погашена, повідомлено про підозру у вчиненні катування, тобто в умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчиненого з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі з метою покарати її за дії, вчинені нею, з метою залякування її, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 127 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; довідкою про попередній діагноз ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру ОСОБА_7 .

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в клопотанні слідчого, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволення клопотання щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор, слідчий під час розгляду, клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.

Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.

Встановлено, що 21.02.2024 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.

Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Об`єктивна підозра ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.к. 10-11); протоколом огляду місця події від 20.02.2024 року (а.к. 12-14, 15-17), довідкою виданою лікарем ОСОБА_17 від 20.02.2024 року про попередній діагноз ОСОБА_11 (а.к. 30), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21.02.2024 року (а.к.26-29), протоколами допиту свідків ОСОБА_15 від 21.02.2024 року (а.к. 18-21), ОСОБА_14 від 21.02.2024 року (а.к. 22-23), ОСОБА_10 від 21.02.2024 року (а.к. 24-25), ОСОБА_16 від 21.02.2024 року (а.к. 31-32), при цьому свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації, повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 21.02.2024 року; протоколом допиту підозрюваного у вчиненні злочину від 21.02.2024 року (а.к. 37-39).

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 127 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 32 роки від народження, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше неодноразово судимого востаннє: 20.11.2020 Дзержинським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 19.02.2024 звільнений умовно достроково з невідбутим покаранням 1 рік 12 днів, судимість в установленому законом не знята та не погашена.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі матиме можливість:

-можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим можна стверджувати, що у разі доведеності вини ОСОБА_7 в суді, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органів досудового розслідування та суду;

-можливість впливати на свідків та потерпілого, у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, а саме, підозрюваний ОСОБА_7 відомі данні свідків, потерпілого , а тому, може здійснити спробу впливу на останніх, з метою зміни їх показів, а в судовому засіданні, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;

-можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення. Оскільки останній неодноразово судимий та перебуває на умовно- достроковому звільненні від відбування покарання, йому інкримінується вчинення даного кримінального правпорушення лише після двох днів звільнення з місць позбавлення волі;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги зазначені ризики, тяжкість та обставини злочину, вчинення умисного злочину спрямованого проти життя та здоров`я людини, вчиненого групою осіб, який набув суспільного резонансу на території громади, крім того вчиненого з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, застосування відносно ОСОБА_7 найбільш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечать виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків так-як він не має постійного місця проживання.

Встановлено, що у ОСОБА_7 немає осіб, яких можливо вважати такими, що заслуговують на довіру, та які зможуть поручитися за виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та проживання, а тому застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним, оскільки виконання обов`язків підозрюваного зумовлено лише за його волі, і тією обставиною що свою злочину діяльність останній здійснював за місцем свого тимчасового проживання.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд, вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 20 год. 15 хв. 21.02.2024 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.04.2024 року о 20.15 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Повний текст ухвали складено 22.02.2024 року і оголошено учасникам провадження 22.02.2024 року о 16.50 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення

Слідчій суддя: ОСОБА_1