УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Справа №607/14358/23 Провадження №1-кп/607/521/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши у приміщенні суду в м. Тернополі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України, за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України, надійшов із Тернопільської окружної прокуратури до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 01 серпня 2023 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

30.08.2023 на адресу суду від адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла скарга на рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні в порядку ст. 303 КПК України. Вважає, що заступник начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 не є керівником органу досудового розслідування, уповноваженим на підставі ст. 39 КПК України приймати рішення у кримінальному провадженні. Посилається на ряд неточностей у вказаному процесуальному документі у формі постанови від 23.10.2021, просить визнати незаконним.

10.11.2023 на адресу суду від адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_3 надійшли скарга №№ 2,3 та 4 на рішення сторони обвинувачення щодо визначення групи слідчих, зокрема постанови від 25.10.2021 заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , постанови від 01.11.2021 т.в.о. заступника начальника начальника слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 та постанови від 20.09.2022 заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області. В обгрунтування скарг захисник зазначає, що призначення групи слідчих у КПК України не передбачено та начальник слідчого управління не уповноважений на визначення слідчих, що будуть здійснювати досудове розслідування із числа працівників слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, які відносяться до слідчого підрозділу іншого рівня. З цих підстав вважає, що вказані процесуальні рішення підлягають визнанню незаконними.

Окрім цього, 13.10.2023 на адресу суду від адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України та містить недоліки, які не можуть бути усунуті у ході судового розгляду. Зокрема, щодо перекваліфікації дій обвинувачених з ч. 1 ст. 294 КК України на ч. 4 вказаної статті, а також складання та підписання обвинувального акту не уповноваженою особою, відсутності формулювання обвинувачення у порушення вимог ст. 291 КПК України. Також, захисник зазначає, що за відсутності потерпілого у кримінальному провадженні у жодної особи не виникає права цивільного позивача та вважає цивільний позов необґрунтованим, оскільки з заяви служби автомобільних доріг про вчинення злочину вбачається, що зелені насадження належать саме цій організації.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 клопотання та скарги підтримали та просили задовольнити з мотивів викладених у них.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання та скарги захисника, просили задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що клопотання та скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 є безпідставними, до задоволення не підлягають, вважає, що слід призначити судовий розгляд в даному кримінальному провадженні.

Суд, вивчивши клопотання та скаргу сторони захисту, заслухавши думку обвинувачених, які підтримали міркування захисників, думку прокурора, який заперечив у їх задоволенні з огляду на безпідставність і необґрунтованість, оглянувши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що клопотання та скарги сторони захисту до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Щодо скарги на постанову про визначення групи слідчих від 23.10.2021 заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , суд вважає наступне.

Захисником ОСОБА_6 подано скаргу відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України, яка передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Вказані відомості містить резулятивна частина оскаржуваної постанови.

Вирішуючи скаргу, суд враховує наступні норми Закону. Зокрема, ст. 38 КПК України визначає, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Відповідно до ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих;

Керівник органу досудового розслідування - це начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань та його заступники, які діють у межах своїх повноважень (п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Завдання керівника органу досудового розслідування полягає в тому, щоб організувати роботу очолюваного ним слідчого підрозділу зі всебічного, повного і об`єктивного досудового розслідування кожного кримінального правопорушення, підслідного цьому органу розслідування. Для виконання цього завдання його наділено необхідними повноваженнями. Про призначення конкретного слідчого, який розслідуватиме кримінальне правопорушення, і про створення в необхідних випадках слідчої групи з визначенням старшого слідчої групи, який керуватиме іншими слідчими у цьому провадженні, керівник органу досудового розслідування виносить постанову, з якою мають бути ознайомлені учасники кримінального провадження.

У оскаржуваній постанові заступником начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 в межах компетенції, визначеної відповідно до вимог КПК України, правомірно зазначено щодо створення групи слідчих із обґрунтуванням такого рішення, а саме: значного обсягу слідчих дій. Допущення описки у слові «слідчого», а саме не зазначення у множині «слідчих» не впливає на суть постанови щодо визначення слідчих (які чітко зазначені) для здійснення досудового розслідування.

Вивченням обвинувального акту та реєстру матеріалів встановлено, що внесено відомості до ЄРДР 22.10.2021 та цього ж дня керівником органу досудового розслідування Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області визначено слідчого для здійснення досудового розслідування. У подальшому призначення групи слідчих здійснювалося 23.10.2021 (оскаржувана постанова) та 25.10.2021 заступником начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , 01.11.2021 заступником начальника слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , 20.09.2022 заступником начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 . Окрім цього, у період з 22.10.2021 після внесення відомостей до ЄРДР по 25.10.2021, згідно даних реєстру, жодні слідчі дії не проводились.

За таких обставин, заступник начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 діяв в межах своїх повноважень на виконання вимог КПК України та допущена ним технічна описка не вплинула на суть прийнятого рішення.

Що стосується скарг №№ 2,3 та 4 захисника ОСОБА_6 суд, з врахуванням і вищенаведених обґрунтувань, вважає наступне.

Згідно Наказу МВС України № 570 від 06.07.2017 «Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України», яким затверджено Положення «Про слідчі підрозділи Національної поліції України», слідчі підрозділи Національної поліції України є структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліції, її територіальних органів - головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, які згідно з кримінальним процесуальним законодавством є органами досудового розслідування, які забезпечують досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції.

Слідчі підрозділи очолюють: в центральному органі управління Національною поліцією - заступник Голови Національної поліції - начальник ГСУ; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві - заступники начальників ГУНП - начальники слідчих управлінь; у територіальних (відокремлених) підрозділах поліції - заступники начальників територіальних (відокремлених) підрозділів поліції - начальники слідчих відділів (відділень).

Структура та штатна чисельність слідчих підрозділів затверджуються Головою Національної поліції в установленому порядку.

Cлідчі підрозділи зобов`язані застосовувати всі передбачені законодавством заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Начальник ГСУ, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції України, крім повноважень і обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, є відповідальним за стан досудового розслідування в підпорядкованих органах Національної поліції України, організацію їх роботи, виконання покладених на них завдань.

Зокрема, відповідно до п.п. 6 п. 3 Розділу V згаданого Положення начальник слідчого управління у разі необхідності відповідно до кримінального процесуального законодавства визначає слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а в разі здійснення досудового розслідування слідчою групою визначає старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих з числа працівників підпорядкованих слідчих відділів, відділень органів Національної поліції України, а також слідчого управління.

Отже, поняття «група слідчих» визначена як нормами КПК України, так і змістом внутрішніх нормативних документів МВС України. Група слідчих визначається керівником відповідного органу досудового розслідування з вархуванням специфіки дяльності, навантаження, необіхності проведення слідчих дій, кадрових та трудових питань, тощо. Така група може складатися з слідчих відповідних слідчих органів, що знаходяться в підпорядкуванні та постанова про її призначення процесуальне рішення, виноситься відповідним керівником органу досудового розслідування вищестоящого органу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарг захисника ОСОБА_6 та вважає викладені ним доводи безпідставними, які не знайшли свого підтвердження в ході їх розгляду.

Щодо клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України прокурору, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Дослідження змісту обвинувального акту свідчить про те, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме, що встановлено досудовим розслідуванням, а відтак відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Суд зазначає, що згідно відомостей обвинувального акту, такий підписаний старшою слідчою в ОВС СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_13 , яка включена до групи слідчих, якою здійснювалось досудове розслідування в даному кримінальному провадженні. Окрім цього, як вже зазначалося, заступник начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 уповноважений відповідно до вимог КПК України визначати слідчих, які входять до групи із різних рівнів підвідомчих слідчому управлінню слідчих підрозділів. Окрім цього, процесуальні повноваження слідчого визначені ст. 40 КПК України.

Стосовно твердження захисника про відсутність у обвинувальному акті формулювання, то слід вказати наступне. Вивченням змісту обвинувального акту встановлено, що обставини, які відповідно до частини першої ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно. Правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визначена за ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України, правильність якої може бути перевірена у ході судового розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, що стосується відсутності потерпілого у кримінальному провадженні та виникнення прав цивільного позивача у Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, то як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів цивільного позову, служба автомобільних доріг у Тернопільській області, яка є балансоутримувачем ділянки дороги М-09 2+900 км ліворуч, що є у державній власності, із заявою про вчинення кримінального правопорушення до органів поліції не зверталася, тому і не була визнана потерпілим у даній справі.

Також, у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 4 ст. 246 КК України у якому обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відсутня обов`язкова вимога залучення потерпілого, в розумінні вимог ст. 477 КПК України.

За відомостями обвинувачення, неправомірними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що виразились у незаконній порубці дерев у захисному лісовому насадженні, що знаходиться в межах смуги відводу автомобільної дороги загального користування державного значення завдано шкоди державній власності.

Згідно матеріалів позову, 06.09.2021 Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, в ході перевірки оперативної інформації за фактом незаконної порубки дерев у зелених насадженнях смуги відводу автомобільної дороги загального користування державного значення М-09 (Тернопіль-Львів-Рава-Руська) на ділянці км 2+900 ліворуч проведено обстеження де виявлено факт незаконної порубки дерев в кількості 85 штук, що зафіксовано польовою переліковою відомістю. Інспекцією скеровано документи з приводу зафіксованого факту незаконної порізки деревини супровідним листом від 20.10.2021 за вих. № 1/1-1-05-4088, разом з розрахунком заподіяної шкоди на адресу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області. Шкода підлягає стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища громади, на території якої вчинено правопорушення.

Відповідно до вимог параграфу 5 глави 3 КПК України цивільний позивач відноситься до інших учасників кримінального провадження.

Зокрема, згідно ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Отже, обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, доводи сторони захисту не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. З огляду на викладене, у задоволенні вказаного клопотання захисника слід відмовити.

Водночас, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 314-317, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на постанову про визначення групи слідчих від 23.10.2021 заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 відмовити.

В задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на постанову про визначення групи слідчих від 25.10.2021 заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 відмовити.

В задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на постанову про визначення групи слідчих від 01.11.2021 т.в.о. заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 відмовити.

В задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на постанову про визначення групи слідчих від 20.09.2022 заступника начальника начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України відмовити.

Призначити судовий розгляд в кримінальному провадженні №0001446 від 22 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 Кримінального кодексу України на 01 березня 2024 року о 16 год. 00 хв. в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль вул. Котляревського,34, (2-ий поверх).

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1