Провадження № 1-кс/686/4531/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, солдата строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000134,

ВСТАНОВИЛА:

21.05.2024 старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

У обґрунтування клопотання посилається на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак у судових дебатах проти заявленого клопотання заперечив. Пояснив, що відмовлявся виконувати накази та бойові розпорядження керівництва у зв`язку із болями у спині, тобто фізичною неможливістю їх виконання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_5 , однак просив врахувати особу підозрюваного та недоведеність, на його думку, заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , який є бойовим медиком такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , повідомив, що ОСОБА_5 не повідомляв про болі у спині та не скаржився на стан здоров`я при доведенні до його відома наказів командирів про вибуття особового складу на технічну територію військової частини для виконання завантажувально-розвантажувальних робіт і не пов`язував саме із цим відмову виконати наказ. Окрім того, ОСОБА_5 неодноразово обстежувався та згідно висновку ВЛК є здоровим.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

03.04.2024 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000134 зареєстровано дане кримінальне провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 402 КК України.

20 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке підозрюваний, з його слів, отримав 20.05.2024, а саме про те, що «05.02.2024 близько 07 год. 45 хв., солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в розташуванні такелажної роти на території постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи ознайомленим з усним наказом командира - заступника командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_8 про вибуття особового складу такелажного взводу військової частини НОМЕР_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), для участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, відкрито відмовився виконати вказаний законний наказ начальника - заступника командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_8 та повідомив майстер-сержанту ОСОБА_8 про не вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на технічну територію військової частини НОМЕР_1 і відповідно 05.02.2024 не прибув на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), тим самим не виконав усний наказ командира - заступника командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_8 .

Окрім цього, 20.02.2024, близько 07 год. 38 хв., солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в розташуванні такелажної роти на території постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи ознайомленим з бойовим розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №51л/з дск від 20.02.2024, доведеним заступником командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержантом ОСОБА_8 , про вибуття особового складу такелажного взводу військової частини НОМЕР_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), для участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, відкрито відмовився виконати вказаний законний наказ начальника - бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №51л/з дск від 20.02.2024 та повідомив майстер-сержанту ОСОБА_8 про не вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на технічну територію військової частини НОМЕР_1 і відповідно 20.02.2024 не прибув на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та не взяв участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, тим самим не виконав бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №51л/з дск від 20.02.2024.

Окрім цього, 11.03.2024 близько 07 год. 38 хв., солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в розташуванні такелажної роти на території постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи ознайомленим з бойовим розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №71 від 11.03.2024, доведеним заступником командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержантом ОСОБА_8 , про вибуття особового складу такелажного взводу військової частини НОМЕР_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), для участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, відкрито відмовився виконати вказаний законний наказ начальника - бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №71л/з дск від 11.03.2024 та повідомив майстер-сержанту ОСОБА_8 про не вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на технічну територію військової частини НОМЕР_1 і відповідно 11.03.2024 не прибув на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та не взяв участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, тим самим не виконав бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №71л/з дск від 11.03.2024.

Окрім цього, 12.04.2024 близько 07 год. 35 хв., солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в розташуванні такелажної роти на території постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28, 29, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи ознайомленим з бойовим розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №103л/з дск від 12.04.2024, доведеним заступником командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 майстер-сержантом ОСОБА_8 , про вибуття особового складу такелажного взводу військової частини НОМЕР_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), для участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, відкрито відмовився виконати вказаний законний наказ начальника - бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №103л/з дск від 12.04.2024 та повідомив майстер-сержанту ОСОБА_8 про не вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на технічну територію військової частини НОМЕР_1 і відповідно 12.04.2024 не прибув на технічну територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та не взяв участі у роботах із завантаження та розвантаження боєприпасів на автомобільний транспорт, тим самим не виконав бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №103л/з дск від 12.04.2024».

Дана підозра є обґрунтованою та на її підтвердження слідчим представлено: матеріали службового розслідування, проведеного військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 15.05.2024; інші матеріали кримінального провадження.

Згідно довідки ВЛК № 700 від 20.03.2024, ОСОБА_5 встановлено діагноз вертеброгенна люмбалгія, обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, сколіоз першого ступеня без порушення функцій. Є приданим до військової служби.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, при цьому підозрюваний може ухилитись від органів досудового розслідування і суду, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідство знаходиться на початковій стадії, ОСОБА_5 може шляхом умовлянь, чиненням тиску, або будь-яким іншим способом вплинути на свідків, котрим відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказує на існування ризику незаконно впливу на свідків. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована також встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та ч.2 ст. 23, ст.224 КПК України).

Водночас, ризик перешкоджання кримінальному провадженню не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки у клопотанні не міститься жодного обґрунтування яким саме чином, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню «іншим чином», з посиланням на відповідні докази та реальність таких обставин.

Таким чином, на даний час існують визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчою суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя ураховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений та осіб на утриманні не має.

Згідно службової характеристики, наданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 13.07.2022, ОСОБА_5 за час проходження служби на посаді водія 3 автомобільного відділення 4 автомобільного взводу 2 автомобільної колони Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, зарекомендував себе з негативного боку, є військовослужбовцем який відчуває серйозні утруднення при виконанні поставлених завдань. За висновками безпосереднього начальника, займаній посаді не відповідає та рекомендовано перевести ОСОБА_5 до іншої військової частини для подальшого проходження служби.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2022 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду такелажника такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно службової характеристики, наданої заступником командира такелажної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 20.02.2024, ОСОБА_5 за час проходження служби на посаду такелажника такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , зарекомендував себе із негативної сторони. Накази командирів і начальників виконує не завжди точно, але розуміє їх суть і задумку, не проявляє ініціативу, розгублюється перед труднощами, на зауваження командирів реагує не адекватно та агресивно, не приймає відповідних рішень, порушує розпорядок дня. В період дії воєнного стану мав дисциплінарні стягнення.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 20.03.2024 № 700, ОСОБА_5 має захворювання, пов`язане із проходженням військової служби.

Ураховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який слід застосувати до підозрюваного, слідчою суддею ураховуються положення ч. 8 ст. 176 КПК України, якою регламентовано, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід встановити в межах строку досудового розслідування, а саме по 17 липня 2024 року включно.

Ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, визначення застави при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмова у такому лежить у площині компетенції та повноважень слідчого судді.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_5 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про його особу, зокрема молодий вік та стан здоров`я, ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, вважаю за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжному заходу у виді тримання під вартою у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 121 120 грн. та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Статтею 206 КПК України визначені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини. Так, ч.1 ст. 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Отже, ст. 206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в тому числі і в частині надання їй належної медичної допомоги.

У судовому засіданні ОСОБА_5 скаржився на сильні болі у спині та відсутність належного лікування у військовій частині за місцем проходження ним служби.

Відповідно до довідки ВЛК № 700 від 20.03.2024 та висновку невролога, ОСОБА_5 встановлено діагноз вертеброгенна люмбалгія, обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, сколіоз першого ступеня без порушення функцій.

Згідно із ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок взаємодії установи виконання покарань з закладами охорони здоров`я врегульований спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, про затвердження «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» (надалі Порядок № 239/5/104).

За таких обставин, слідча суддя уважає за необхідне доручити начальнику філії Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Хмельницькій області забезпечити належне лікування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах слідчого ізолятора відповідно до стану його здоров`я.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 17 липня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання в частині не визначення розміру застави, відмовити.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Доручити начальнику філії Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Хмельницькій області забезпечити належне лікування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах слідчого ізолятора відповідно до стану його здоров`я.

Ухвала діє до 17 липня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ?